Ухвала
 
03 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 480/1540/18
провадження № 61-9549ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер 1-489 від 05 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що він суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою:                                    АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер              ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Миколаївський районний суд Миколаївської області рішенням від 25 лютого            2021 року позов задовольнив. Визнав недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер 1-489 від 05 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що він суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Визнав за                 ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого              ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Миколаївський апеляційний суд постановою від 12 травня 2021 року рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер 1-489 від 05 жовтня 2017 року, укладеного між                    ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що він суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам змінив, виклав мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 лютого                 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання права власності на               1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матері ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. 
Визнав за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою:                             АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла             ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині рішення суду залишив без змін.
 
11 червня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду              від 12 травня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано цивільну справу № 480/1540/18 з Миколаївського районного суду Миколаївської області.
 
08 червня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового звязку касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику слід було надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 05 липня 2021 року. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц.
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  В. С. Жданова  	
 	Є. В. Коротенко