УХВАЛА
7 вересня 2021 року
м. Київ
справа №554/2056/20
провадження №51-4248ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого      ОСОБА_1 ,
суддів                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави                              від 7 грудня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Проте наведених положень процесуального закону захисником ОСОБА_5 не дотримано. 
Зокрема, в касаційній скарзі не наведено жодного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких істотних порушень вимог процесуального права, які вплинули на законність прийнятих оскаржуваних судових рішень, і, відповідно до ст. 412 КПК, тягнуть за собою обов`язкове їх скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Окрім цього, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник,                        заперечуючи  законність засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15  ч. 1  ст. 115 КК  не наводить обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну чи скасування оспорюваних рішень із призначенням нового розгляду в суді апеляційної  інстанції з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення                    ст. 413 цього Кодексу.
Покликаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого через суворість, адвокат не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу,                             з урахуванням положень ст. 414 КПК, що є підставою для зміни чи скасування оспорюваних судових рішень відповідно  до  п. 3 ч. 1  ст. 438 цього Кодексу.
Крім того, ОСОБА_5 не вказує й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на її думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не конкретизує на які саме доводи апеляційної скарги сторони захисту не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Також в касаційній скарзі захисник наводить доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не                               є предметом касаційної перевірки.
Окрім цього, прохальна частина касаційної скарги адвоката містить суперечності, оскільки не конкретизовано вимоги перед судом касаційної інстанції, так як просить одночасно вирок змінити, перекваліфікувавши дії засудженого                         ОСОБА_4 на ч. 1 ст. 121 КК, або ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати                           й призначити новий розгляді в суді апеляційної інстанції, що не узгоджується                       з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції та рішень, які цей суд має право прийняти за наслідками перегляду справи. 
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування  судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог                            ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави  від 7 грудня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде їй повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                 ОСОБА_3