ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року	Львів	Справа № 460/7700/20 пров. № А/857/8249/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді – Матковської З. М., 
суддів – Макарика В.Я., Улицького В.З., 
при секретарі судового засідання – Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №460/7700/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» про визнання дій протиправними, (головуючий суддя першої інстанції Друзенко Н.В., час ухвалення - 15 год 45 хв, місце ухвалення – м. Рівне, дата складання повного тексту 26.03.2021), -                                                       
                                                   
                                                     В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)», в якому просить суд визнати протиправними дії Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» щодо нарахування йому за користування послугами інтернету коштів у розмірі 2,87 грн/год; визнати протиправними дії «Городищенська виправна колонія (№96)» щодо стягнення з нього за користування послугами інтернету коштів у розмірі 2,87 грн/год.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем необґрунтовано встановлено йому оплату за користування послугами інтернету у розмірі 2,87 грн/год, тому вважає, що нарахування та стягнення з нього коштів виходячи з вказаного розрахунку є протиправним та незаконним.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» щодо нарахування ОСОБА_1 за користування послугами інтернету коштів у розмірі 2,87 грн/год. Визнано протиправними дії Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» щодо стягнення з ОСОБА_1 за користування послугами інтернету коштів у розмірі 2,87 грн/год.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує на те, що покликання позивача на протиправність затвердження розрахунку вартості користування інтернетом є необґрунтованим, оскільки такий розрахунок був прийнятий виключно до порядку організації побачень, телефонних розмов, користування мережею Інтернет (ч.8 ст.110 КВК України), виконання положень ч.5 статті 110 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Адміністрацією виправної колонії забезпечено реалізацію права позивача на доступ до глобальної мережі Інтернет та відеозв`язку в межах наявних на його особовому рахунку коштів. Відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку установи складена калькуляція  вартості плати за надання Інтернету і саме в такому розмірі із засуджених знімаються кошти за надання користування Інтернетом.
З урахуванням наведеного вище, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для його скасування. 
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав, наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач та представник позивача проти апеляційної скарги заперечили, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , 1987 р.н., засуджений до довічного позбавлення волі.
З 13.03.2012 по 10.10.2020 відбував покарання в секторі максимального рівня безпеки для тримання чоловіків до довічного позбавлення волі ДУ Городищенської виправної колонії (№96).
У відповідь на адвокатський запит від 07.09.2020 було отримано лист від 11.09.2020 за вих.. № 10/3744 з якого встановлено, що за користування послугами інтернету засуджений ОСОБА_1 сплачує кошти у розмірі 2,87 грн./год. Вартість послуг, що надає ТзОВ «МЕРЕЖА ЛАНЕТ» становить 500 грн. Користування інтернетом надається засудженому за його письмовою заявою.
У відповідь на адвокатський запит від 25.09.2020 року було надано копію Журналу №06-20 обліку здійснення засудженими відеозв`язку через мережу Інтернет за липень, серпень та вересень 2020 року та копію Журналу № 06-17 обліку надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет за липень, серпень та вересень 2020 року.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та стягнення з позивача плати за користування послугами інтернету коштів з розрахунку 2,87 грн/год, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що відповідачем не надано суду жодних доказів на обґрунтування даних, зазначених в розрахунку вартості надання інтернету від 01.07.2020.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (частина 3 статті 63 Конституції України).
Відповідно до частини 1 статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Кримінально-виконавчого кодексу України). 
Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (частини 1, 2 статті 7 Кримінально-виконавчого кодексу України).
На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (частина 2 статті 151 Кримінально-виконавчого кодексу України).
Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що державою гарантовано права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.
Доступ засудженим до користування глобальною мережею Інтернет надається відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 жовтня 2017 року №3233/5.
Згідно з частиною першою статті 107 КВК України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.
Відповідно до частини п`ятої статті 110 КВК України  засудженим надається, в тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, право на телефонні розмови (у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку) без обмеження їх кількості під контролем адміністрації, а також користуватися глобальною мережею Інтернет. Телефонні розмови оплачуються з особистих коштів засуджених. Телефонні розмови між засудженими, які перебувають у місцях позбавлення волі, забороняються. Телефонні розмови та користування у глобальній мережі Інтернет оплачуються з особистих коштів засуджених.
Телефонні розмови проводяться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну, а за необхідності та за погодженням з адміністрацією - у будь-який час.
Відповідно до частини сьомої статті 110 КВК України засудженим надається право користуватися мережею Інтернет під контролем адміністрації. Засуджені можуть створювати електронну поштову скриньку та користуватися нею під контролем адміністрації установи виконання покарань. Адміністрація установи виконання покарань ознайомлюється зі змістом вхідних та вихідних повідомлень у разі, якщо це необхідно з огляду на індивідуальні ризики окремих засуджених. Перелік сайтів, до яких дозволяється доступ, формується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, та за заявою засуджених може бути доповнений адміністрацією установи виконання покарань сайтами, зміст яких не суперечить вимогам цієї статті. Користування глобальною мережею Інтернет проводиться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну. Користування глобальною мережею Інтернет оплачується з особистих коштів засуджених або коштів інших осіб шляхом їх внесення на електронний гаманець.
Згідно з частиною восьмою статті 110 КВК України Порядок організації побачень, телефонних розмов, користування мережею Інтернет встановлюється Міністерством юстиції України.
Відповідно до Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 жовтня 2017 року №3233/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2017 року за №1280/31148, (далі Порядок) для організації надання засудженим послуг доступу до Інтернету у відокремлених приміщеннях житлової зони поза межами локальних дільниць відділень соціально-психологічної служби у місці, доступному для відвідування усіма засудженими установи, або у комп`ютерному класі загальноосвітнього навчального закладу установи обладнується інтернет- клас. 
Відповідно до п. п. 8, 9 розділу II Порядку для упорядкування користування Інтернетом та забезпечення права всіх засуджених адміністратор складає графік роботи інтернет-класу, який затверджується начальником установи. Графік роботи інтернет-класу розміщується у вигляді наочної інформації.
Пунктом 6 розділу ІІ Порядку визначено, що користування Інтернетом проводиться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну.
Відомості про надання засудженим права на користування Інтернетом обов`язково реєструються у журналі обліку надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет (п. 7 розділу ІІ Порядку).
Користування Інтернетом оплачується власними коштами засуджених або коштами інших осіб шляхом їх внесення на електронний гаманець. При розрахунку для засуджених вартості оплати за користування Інтернетом враховуються вартість тарифного плану підключення установи до провайдера, час, впродовж якого засуджений користувався Інтернетом, витрати на обслуговування мережі та інтернет-класу. (п. 11 розділу ІІ Порядку).
Як слідує з матеріалів справи, Державна установа «Городищенська виправна колонія (№ 96)» є споживачем інтернет послуг.
В період з липня по жовтень 2020 року ОСОБА_1 надавався доступ до глобальної мережі інтернет та відеозв`язок на підставі поданих ним заяв.
Як встановлено з Журналу № 06-17 обліку надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет засуджений ОСОБА_1 користувався послугами інтернету в липні 2020 року - 14 разів по 60 хв., в серпні 2020 року - 22 рази по 60 хв. та в вересні 16 разів по 60 хв. 
Згідно з Журналом № 06-20 обліку здійснення засудженими відеозв`язку через мережу Інтернет ОСОБА_1 користувався вказаними послугами в червні 2020 року - один раз 30 хв., в серпень 2020 року - 2 рази по 60 хв., в вересні 2020 року - 6 разів по 60 хв. та 20 хв. 
Так, ціна за користування позивачем глобальною мережею Інтернет була сформована на підставі розрахунку вартості надання Інтернету.
З наданого відповідачем розрахунку вартості надання інтернету в державній установі Городищенська виправна колонія (№96) від 01.07.2020 встановлено, що витрати користування інтернетом з комп`ютерів складаються з наступних складових:
475,00 грн./30 днів/9 годин = 1,76 грн. абонплата за користування інтернетом (швидкість 100 Мбіт/с);
100 кВт/год/30 днів/9 годин*2,63 грн = 0,97 грн;
загальновиробничі витрати (ремонт обладнання, заміна деталей та компонентів) 5%*2,73грн = 0,14 грн.
Розрахунок вартості користування інтернетом з комп`ютерів 1,76 грн+0,97грн+0,14грн = 2,87грн/год (а.с.48).
Як слідує з листа від 11.09.2020, наданого у відповідь на адвокатський запит від 07.09.2020, вартість послуг наданих ТзОВ «МЕРЕЖА ЛАНЕТ» становить 500 грн.
Таким чином, як зазначив суд першої інстанції, не зрозуміло звідки при здійсненні розрахунку вартості користування інтернетом з комп`ютерів відповідач взяв суму 475,00 грн. Крім того, не зрозуміло чому розрахунок вартості користування інтернетом з комп`ютерів здійснюється з врахуванням 9 годин.
Жодних доказів на обґрунтування даних, зазначених в розрахунку вартості надання інтернету від 01.07.2020, матеріали справи не містять та відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено.
Крім цього, апеляційний суд зазначає, що  позивач не оскаржує сам факт списання коштів з особового рахунку за користування Інтернетом, тому відповідно  законність списання  коштів із особового  рахунку ОСОБА_1 , про яку зазначає апелянт,  не стосується суті спору.
З огляду на викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість наданого відповідачем розрахунку вартості надання послуг інтернету від 01.07.2020, та протиправність дій відповідача щодо нарахування та стягнення з позивача плати за користування послугами інтернету коштів з розрахунку 2,87 грн/год.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96) залишити без задоволення.   
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №460/7700/20 без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	В. Я. Макарик 	
 	 	В. З. Улицький 	
Повне судове рішення складено 02.09.2021.