ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4539/21 Справа № 179/1126/20 	  	Головуючий у першій інстанції: Ковальчук Т. А. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач 29 квітня 2019 року, керуючи автомобілем Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд. №30 по вул. Космічна в м. Дніпрі, де не врахувавши дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого втратив контроль над керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 спричинив матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу позивача. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, у справі про адміністративні правопорушення №201/5685/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач є власником автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було пошкоджено внаслідок зазначеної ДТП. Відповідно до висновку експертного дослідження №6562/1 від 28 травня 2019 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 635584,09 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент пошкодження складає 274595,82 грн. Станом на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована в порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 12 серпня 2019 року Моторним (транспортним) страховим бюро України позивачеві було виплачене страхове відшкодування у розмірі 100000,00 грн. Так як вартість відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження, вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження, оскільки відновлювати автомобіль економічно не доцільно. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду, завдану в ДТП, в сумі 174595,82 грн. та судові витрати. 
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 174595,82 грн. та судовий збір в розмірі 1745,96 грн. 
В апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, письмовою розпискою представника  ОСОБА_3 - ОСОБА_4 від 15.06.2021 року (а.с. 217 т.1), а також рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яке долучене до матеріалів справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відрядженням в район проведення операції об`єднаних сил ЗСУ. Від адвоката Шостакова С.М. також надійшла заява від 23.08.2021 року про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що його довіритель перебуває у відрядженні до ЗСУ. Однак, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не наведено обґрунтувань неможливості приймати участь в судовому засіданні саме представника, який є адвокатом. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни та часткового скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 29 квітня 2019 року, керуючи автомобілем Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд. №30 по вул. Космічна в м. Дніпрі, де не врахувавши дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого втратив контроль над керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортним засобам (а.с. 46 т.1). 
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року по справі №201/5685/19, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 46, 47-51). 
Власником автомобіля марки "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску є позивач - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 1341 (а.с. 10 т.1). 
Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №6562/1 від 28.05.2019 року, складеного сертифікованим МЮУ експертом автотоварознавцем ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого у наслідок ДТП, становить 274595,82 грн.; вартість відновлювального ремонту становить 635584,09 грн. (а. с. 12-42 т.1). 
Крім того, згідно змісту зазначеного вище висновку експерта, ринкова вартість автомобіля "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на період попередній ДТП, становить 274595,82 грн. (а.с. 19 т.1). 
Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №41-R/55/5 від 11.06.2019 року, складеного ФОП ОСОБА_6 встановлено, що ринкова вартість пошкодженого майна - автомобіля "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає 19884,83 грн. (а.с. 57-65 т.1). 
Згідно листа Моторного (транспортного) страхового бюро України №3-01-б/23175 від 30.06.2021 року, МТСБУ здійснило відшкодування на рахунок ОСОБА_3 100000,00 грн. за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 1 т.2). 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (абзац 2 пункту 15 вказаної вище постанови). 
У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди (абзац 3 пункту 15 Постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року).
Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (абзац 4 пункту 15 Постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року). 
Статтею 30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно статті 30.2 вказаного вище Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 
МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт а) пункту 41.1 вказаного вище закону). 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що належний позивачу автомобіль "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI" є фізично знищеним, адже його ремонт є економічно необґрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту (635584,09 грн.) значно перевищує ринкову вартість вказаного автомобіля до ДТП (274595,82 грн.); встановивши, що МТСБУ здійснило виплату позивачу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 100000,00 грн.; приймаючи до уваги, що ринкова вартість пошкодженого автомобіля "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI" внаслідок ДТП, складає 19884,83 грн., - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, з відрахуванням виплаченої МТСБУ грошової суми позивачу (274595,82 грн. - 19884,83 грн. - 100000,00 грн.), що становить 154710,99 грн. 
В матеріалах справи наявні оригінал висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №6562/1 від 28.05.2019 року, складеного сертифікованим МЮУ експертом автотоварознавцем Крутінь В.І. та копія висновку автотоварознавчого дослідження №41-R/55/5 від 11.06.2019 року, складеного ФОП ОСОБА_6 , якими визначено, зокрема, ринкову вартість автомобіля "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI" до та після ДТП, вартість матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, не з`ясувавши ринкову вартість автомобіля "Mercedes-Benz", модель "Vito 109 CDI" після ДТП, у зв`язку з тим, що залишки вказаного автомобіля залишились у позивача. Тому рішення місцевого суду підлягає зміні  в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди, з 174595,82 грн., на 154710 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот десть) грн. 99 коп.
Доводи апелянта щодо непопередження експерта про кримінальну відповідальність при складанні висновку автотоварознавчого дослідження не перешкоджають суду взяти відповідний висновок у якості допустимого письмового доказу у даній цивільній справі.

       За положеннями частин 1 та 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Згідно копії посвідчення № НОМЕР_4 , виданого 04.05.2016 року ГУ НП у Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій; посвідчення безтермінове (а.с. 179 т.1). 
Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. 
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України). 
Позивач при поданні позовної заяви сплатив 1745,96 грн. судового збору у відповідності до ставок, які діяли на час подання позовної заяви, що підтверджується квитанцією №ПН1379391 від 15.07.2020 року, виданою АТ "Таскомбанк" (а.с. 1 т.1). 
Приймаючи до уваги, що відповідача звільнено від сплати судового збору в усіх судових інстанціях; враховуючи часткове задоволення позовних вимог,  ОСОБА_3 необхідно компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у розмірі 1547 (одна тисяча п`ятсот сорок сім) грн. 09 коп. (1745,96 грн. х 88,61%). 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни та часткового скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  - задовольнити частково. 
Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди - змінити з 174595,82 грн., на 154710 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот десть) грн. 99 коп. 
Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору в розмірі 1745,96 грн. - скасувати. 
ОСОБА_3 компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 1547 (одна тисяча п`ятсот сорок сім) грн. 09 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова