Ухвала
 
16 серпня 2021 року
місто Київ
 
провадження в суді першої інстанції № 22-з/824/685/2021
апеляційне провадження № 61-12722ав21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В. розглянув апеляційну скаргу FL Technics, UAB (Закритого акціонерного товариства «ФЛ Текнікс») на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року
за заявою FL Technics, UAB (Закритого акціонерного товариства «ФЛ Текнікс») про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Вільнюського комерційного арбітражного суду, за позовом FL Technics, UAB (Закритого акціонерного товариства «ФЛ Текнікс») (Литовська Республіка) до Eаstok-Avia FZC («Істок-Авіа» ФЗК) (Об`єднані Арабські Емірати) про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
FL Technics, UAB (Закрите акціонерне товариство «ФЛ Текнікс») 
(далі - ЗАТ «ФЛ Текнікс») 29 липня 2021 року звернулося до Верховного Суду із апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі заявник зазначає, що наведена скарга подана у межах тридцятиденного строку з дня отримання 07 липня 2021 року засобами електронного поштового зв`язку копії оскаржуваного рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.
Врахувавши, що рішення Київського апеляційного суду як суду першої інстанції ухвалено 30 червня 2021 року, зазначене судове рішення за формою та змістом є ухвалою з процесуального питання, строк на оскарження якої правилами ЦПК України визначено тривалістю в 15 днів. Проте, апеляційна скарга подана заявником 29 липня 2021 року, тобто із пропуском визначеного процесуального строку.
Верховний Суд визнав за обов`язок заявника навести поважні причини пропуску такого строку.
Від заявника у серпні 2021 року засобами поштового зв`язку надійшло клопотання, у якому він просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року щодо забезпечення позову, копію якої заявник отримав 07 липня 2021 року засобами електронного зв`язку.
На переконання заявника, процесуальний строк пропущено з поважних причин, разом з цим заявник вважає, що апеляційна скарга подана у межах тридцятиденного строку, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, яка постановлена за відсутності учасників справи.
У таких міркуваннях заявник посилається на поширену практику апеляційного суду, яка свідчить про те, що цей суд як суд першої інстанції в ухвалах, якими вирішено питання про забезпечення позову, визначає строк їх оскарження протягом 30 днів, вочевидь, прирівнюючи такі ухвали до рішення суду.
Обґрунтовуючи свої доводи заявник посилається на ухвалу Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 123/2020 року (провадження 
№ 61-11600ас20), якою поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду, якою визначено тридцятиденний строк її оскарження.
Верховний Суд як суд апеляційної інстанції вивчив подане клопотання, апеляційну скаргу та додані документи, за результатом чого зробив висновок, що зазначені причини пропуску строку не можуть бути визнанні поважними з огляду на таке.
За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У §§ 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 41, від 03 квітня 2008 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).
Порядок і строки подання апеляційної скарги визначено положеннями частин першої-другої статті 354 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).
Оскаржувана ухвала судом апеляційної інстанції постановлена 30 червня 2021 року, відомості про складання повного тексту відсутні.
Із апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року заявник звернувся 29 липня 2021 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку звернення із апеляційною скаргою.
У такому висновку Верховний Суд виходив з того, що відповідно до змісту оскаржуваного рішення Київським апеляційним судом розглянуто заяву FL Technics, UAB (ЗАТ «ФЛ Текнікс») про забезпечення позову.
Порядок подання заяви про забезпечення позову, її вирішення та виконання, ухваленого за наслідками її розгляду рішення визначено 
статтями 152, 153, 157 ЦПК України.
Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Отже, оскільки процесуальним законом визначено, що за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову суди першої, апеляційної інстанцій ухвалюють судове рішення у формі ухвали, відповідно, зазначений судовий акт, постановлений з приводу вирішення згаданого процесуального питання, оскаржується за загальними правилами та у порядку, що визначені для ухвал суду, тобто строк, протягом якого може бути подана апеляційна скарга на таке процесуальне рішення, становить п`ятнадцять днів.
За наведених обставин Верховний Суд визнає наведені доводи заявника помилковим тлумаченням вимог статі 354 ЦПК України щодо строку, протягом якого може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо забезпечення позову.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено 30 червня 2021 року, тому п`ятнадцятиденний строк оскарження зазначеного рішення закінчився 15 липня 2021 року, апеляційна скарга подана 29 липня 2021 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.
До апеляційної скарги надано докази на підтвердження отримання заявником оскаржуваного рішення 07 липня 2021 року, тому, враховуючи, визначений законом п`ятнадцятиденний строк оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, апеляційна скарга на зазначене рішення повинна була бути подана у строк до 22 липня 2021 року включно, втім апеляційна скарга подана 29 липня 2021 року, тобто із пропуском процесуального строку.
Причини пропуску цього строку заявником не зазначено, а інші міркування щодо пропуску цього строку Верховним Судом визнано помилковим тлумаченням норм процесуального закону.
Посилання заявника на ухвалу Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 123/2020 року (провадження № 61-11600ас20), якою поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду, якою визначено тридцятиденний строк її оскарження, Верховний Суд відхиляє з врахуванням такого.
Зміст наведеної ухвали Верховного Суду свідчить про те, що оскаржуване рішення (ухвала) суду апеляційної інстанції ухвалено 01 вересня 2020 року, апеляційна скарга подана до Верховного Суду 30 вересня 2020 року, отже, наведена апеляційна скарга подана на 29 день після її ухвалення. У цій справі Верховний Суд, поновлюючи строк на апеляційне оскарження, врахував наведені заявником доводи на обґрунтування підстав пропуску процесуального строку щодо того, що про оскаржувану ухвалу суду дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Отже, у наведеному прикладі відмінними є причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою, що визнані Верховним Судом поважними, ніж ті, що зазначив FL Technics, UAB (ЗАТ «ФЛ Текнікс») в апеляційній скарзі на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року. Відповідно, Суд не враховує зазначений правовий висновок у рішенні Верховного Суду, яким поновлено процесуальний строк на подання апеляційної скарга, що відбувся за інших причин.
Верховний Суд констатує, що в оскаржуваному судовому рішенні має місце помилкове визначення судом першої інстанції строку на апеляційне оскарження цього судового рішення - ухвали - протягом тридцяти днів. Втім, така помилка суду не зумовлює існування для заявника беззаперечних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження наведеного судового рішення без наведення інших належних та об`єктивних причин його пропуску, у зв`язку з наявністю яких заявник був позбавлений можливості звернутися з такою скаргою вчасно.
Отже, обставини, наявністю яких заявник обґрунтовує поважність причин пропуску процесуального строку, є такими, що не свідчать про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів, підтверджених достатніми та належними доказами, для звернення з апеляційною скаргою у строки, визначені ЦПК України.
Аналізуючи наведене, Верховний Суд зробив висновок, що заявник пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, докази на підтвердження поважності причини пропуску цього строку заявником не надано, відповідно, відсутні підстави для його поновлення.
Викладене переконливо свідчить, що станом на 16 серпня 2021 року вимоги ухвали Верховного Суду від 02 серпня 2021 року заявник не виконав.
Викладені обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження за згаданою касаційною скаргою та зумовлюють такі процесуальні наслідки, як повернення апеляційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений Верховним Судом строк, станом на 16 серпня 2021 року, недоліки апеляційної скарги заявник не усунув, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові.
Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Визнати наведені FL Technics, UAB (Закритим акціонерним товариством «ФЛ Текнікс») підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року неповажними.
Апеляційну скаргу FL Technics, UAB (Закритого акціонерного товариства «ФЛ Текнікс») на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року за заявою FL Technics, UAB (Закритого акціонерного товариства «ФЛ Текнікс») про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Вільнюського комерційного арбітражного суду, за позовом FL Technics, UAB (Закритого акціонерного товариства «ФЛ Текнікс») (Литовська Республіка) до Eаstok-Avia FZC («Істок-Авіа» ФЗК) (Об`єднані Арабські Емірати) про стягнення заборгованості, вважати неподаною та повернути заявникові.
Роз`яснити заявникові право повторного звернення з апеляційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний
 
                                                                                                            І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                            В. В. Яремко