Ухвала
 
21 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 640/1846/19
провадження № 61-15547ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду                     від 16 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк», ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на: 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
автомобіль марки «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску;
1/2 частки нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 103-1, 103-5, 103-5а, 103-5б, 103-6, 103-8, що розташовані в житловому будинку літ. «А-1», загальною площею 91,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 ;
1/2 частки нежитлових приміщень першого поверху: № 12, площею 3,1 кв. м; № 12а, площею 0,6 кв. м; № 126, площею 9,2 кв. м; № 1, площею 4,4 кв. м; другого поверху:           № 1, площею 4,9 кв. м; третього поверху: №№ 1, 2, 6, 6а, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 12а, 12б, 12В, 12Г, частину приміщення № 1, площею 4,8 кв. м, загальною площею 300 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;
1/2 частки нежитлових приміщень 1-го поверху № 31г, 35, 38а, 39, 39а, 40, 40а, 42, 60, загальною площею 128,8 кв. м, літ. «А-6», що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;
1/2 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_4 ;
1/2 частки гаражу № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; 
стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 496 879,50 грн; грошову компенсацію 1/2 частки розміру вкладу ОСОБА_1  у статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіко» у розмірі 52 675,00 грн; грошову компенсацію 1/2 частки розміру вкладу ОСОБА_1 у статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір і К» у розмірі 250,00 грн. 
 
Київський районний суд м. Харкова рішенням від 13 січня 2021 року позов задовольнив частково. В порядку поділу майна подружжя визнав за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши на праві власності ОСОБА_1 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Харківський апеляційний суд постановою від 16 серпня 2021 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації в сумі 496 715 грн залишив без змін. В іншій частині рішення суду про відмову в задоволенні позову та стягнення судових витрат скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. В порядку поділу спільного майна подружжя визнав право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частки нежитлових приміщень 1-го поверху №№ 103-1, 103-5, 103-5а, 103-5б,           103-6-:-103-8, що розташовані в житловому будинку літ. «А-10», загальною площею 91,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 ; визнав право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частки нежитлових приміщень першого поверху: № 12, площею 3,1 кв. м; № 12а, площею 0,6 кв. м; № 126, площею 0,2 кв. м; № 1, площею 4,4 кв. м; другого поверху № 1, площею 4,9 кв. м; третього поверху: №№ 1, 2, 6, 6а, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 12а, 12б, 12в, 12г, частину приміщення № 1, площею 4,8 кв..м, загальною площею 300 кв. м, літ. «А-6», що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частки розміру вкладу ОСОБА_1 у статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіко» у розмірі 52 675,00 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частки розміру вкладу ОСОБА_1 у статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтаір і К» у розмірі 250,00 грн. Рішення суду в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на                    1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на автомобіль марки «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску залишив без змін. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
17 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового звязку касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року (повний текст якої складено 19 серпня 2021 року) у вищевказаній справі.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду                     від 16 серпня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             А. Ю. Зайцев