Ухвала 
 
04 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 465/5652/15
провадження № 61-12314св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
відповідач - акціонерне товариство «Укртрансгаз»,
третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну»,
 
розглянув клопотання акціонерного товариства «Укртрансгаз» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до акціонерного товариства «Укртрансгаз», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну», про стягнення компенсації за порушення авторських прав, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на постанову Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз»), третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» (далі - ТОВ «Українська академія дизайну»), про стягнення компенсації за порушення авторських прав.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 4 039 976,02 грн; стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_3 13 967 548,91 грн; стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_3 15 958 486,28 грн; стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_4 2 172 988,06 грн. Проведено розподіл судових витрат.
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 2 900 000 грн. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_3 9 425 000 грн. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_3 10 875 000 грн. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_4 1 885 000 грн. В решті позову відмовлено.
У серпні 2020 року АТ «Укртрансгаз» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, з урахуванням уточнень, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін. 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. У задоволенні клопотання АТ «Укртрансгаз» про зупинення виконання оскаржуваного рішення відмовлено. 
У вересні 2020 року матеріали цивільної справи № 465/5652/15-ц надійшли до Верховного Суду та 29 вересня 2020 року передані судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
22 червня 2021 року представник АТ «Укртрансгаз» - Никеруй Т. М. подав до Верховного Суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, в якому просить здійснювати розгляд справи № 465/5652/15-ц за участю сторін, зокрема представника відповідача.
У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав. 
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити акціонерному товариству «Укртрансгаз» у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
                                                                                      І. О. Дундар 
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. Ю. Тітов