ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4451/19                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 вересня 2021 року                                                                                       м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника апелянта Колганова І.В., представника відповідача Миколюка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії 

                                                    В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2019, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року залишено без змін, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним дії Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області щодо не включення до довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо-важливих завдань (100% - вираховуються з посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби), надбавки до посадового окладу за службу в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю (50% - вираховується з посадового окладу) та надбавки за проведення оперативно-розшукової діяльності (50% - вираховується з посадового окладу).
Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Київській області виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 7600,00 грн.; оклад за спеціальним званням 2600,00 грн.; набавка за стаж служби (50%) 5100,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1140,00 грн.; надбавка за виконання особливо-важливих завдань (100% - вираховуються з посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) 15300,00 грн.; надбавка до посадового окладу за службу в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю (50% - вираховується з посадового окладу) 3800,00 грн.; надбавка за проведення оперативно-розшукової діяльності (50% - вираховується з посадового окладу) 3800,00 грн.
При виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 прирівняти посаду "Першого заступника начальника Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України" до посади "Перший заступник начальника департаменту Національної поліції України".
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області (код ЄДРПОУ 08592218). 
29.06.2021 позивач звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить суд замінити боржника з Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області на Міністерство внутрішніх справ України.
Позивач у заяві зазначив, що згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 №129 уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії є Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, який є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 р. заяву задоволено: замінено сторону виконавчого провадження в адміністративній справі №320/4451/19, а саме боржника - Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Київській області на Міністерство внутрішніх справ України.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 р. як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволені таких вимог.
Апеляційну скаргу вмотивовано тим, що судом в порушення норм матеріального права не застосовано наказ МВС України від 16.04.2021 № 291 «Про внесення змін до наказу МВС України від 25.02.2019 № 129», що призвело до неправильного розгляду справи по суті та ухвалення незаконного рішення.        
У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, представник відповідача заперечував проти її задоволення.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно частини третьої статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
З огляду на частину 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, який набув чинності з 05.10.2016, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. 
Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.
Із зазначеного вбачається, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Тобто, потрібно щоб відбулось публічне правонаступництво від одного суб`єкта владних повноважень до іншого внаслідок часткового передання адміністративної компетенції.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України №129 від 25.02.2019 визначено, що в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії є Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України. При цьому, наказом Міністерства внутрішніх справ від 23.12.2019 за №1088 "Про внесення змін до Структури апарату Міністерства внутрішніх справ України" Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України реорганізовано у Департамент персоналу МВС України.
В подальшому, пунктом 1 наказом Міністерства внутрішніх справ України №291 від 16.04.2021 сліду ''Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 за №129'', викладено в новій редакції підпункт 1 і 2 пункту 1 наказу, зокрема:
''1. Визначити в Міністерстві внутрішніх справ України:
1) Департамент персоналу уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій з покладанням таких функцій на управління координації пенсійних питань та соціальної роботи цього Департаменту;
2) територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києву уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладанням таких функцій на відповідні сектори (відділ) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ''.
Таким чином, навіть з урахуванням внесених змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.2019 за №129, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, саме Міністерство внутрішніх справ України є належним боржником при виконанні рішення у цій справі.
При цьому, колегія суддів зауважує, що статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У рішенні від 20.07.2004 у справі "Шматько проти України" Європейський Суд з прав людини, зазначив, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 р.- без змін.
Повний текст постанови виготовлено 17.09.2021 р.
Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд  

                                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 р. - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                                                                                                                                                                                                                                          

Колегія суддів:                                                                                 О.В. Карпушова  

                                                                                                   Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель