УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/3951/21 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М. 
Категорія 40 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.,   
суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Ляшук М.В.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 28.04.2009 року до договору іпотеки, який укладений між позивачем та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк від 25 квітня 2008 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. на квартиру АДРЕСА_1 ; про визнання припиненим укладеного між позивачем та Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк іпотечного договору від 25 квітня 2008 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. на квартиру АДРЕСА_1 ; про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із спеціального розділу усіх відомостей про державну реєстрацію іпотеки – номер запису 34420166 та номер запису 7114417 від 25.04.2008 року та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запису за реєстраційним номером 7114413 від 25.04.2008 року про обтяження та заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що були внесені на підставі іпотечного договору від 25 квітня 2008 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, в порядку ст. 141 ЦПК України. 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення вказаного вище позову, в якій просила накласти арешт та заборону відчуження на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , а саме – на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна, а саме – квартири АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зокрема, дії, що стосуються реєстрації, перереєстрації, відчуження, передачі, набуття права власності.
Заяву обґрунтувала тим, що безпосередніми вимогами позову є визнання припиненим договору іпотеки від 25.04.2008, що укладений між нею та ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . Зазначила, що вона отримала від ТОВ «Вердикт Капітал» лист-вимогу від 18.03.2021, в якому товариство вказало, що є кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за оспорюваним іпотечним договором і пред`явило вимогу про сплату заборгованості. Причому Товариство зазначило, що у разі невиконання вказаних вимог, ним буде застосовано позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки згідно положень ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», в тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. ОСОБА_1 посилалася на те, що оскільки зазначене вище майно є предметом оспорюваного договору іпотеки, тому відповідач має можливість у позасудовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, а реалізація наразі іпотечного майна може у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі. 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі. Визначено відповідачу строк подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив та призначено справу до розгляду.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт та заборону відчуження на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , а саме – на квартиру АДРЕСА_1 . Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна, а саме – квартири АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зокрема, дії, що стосуються реєстрації, перереєстрації, відчуження, передачі, набуття права власності.
Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. 
Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі судом не наведено обгрунтувань щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, а вжиті заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими вимогами. Вказує, що встановлені обмеження щодо нерухомого майна, яке є предметом забезпечення Іпотечного договору, позбавляє Товариство, як законного кредитора, задовольнити свої вимоги про погашення заборгованості за рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03.07.2012.
Ухвала суду першої інстанції оскаржується в частині вирішення питання про забезпечення позову.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції встановив, що між сторонами по справі дійсно виник спір з приводу визнання припиненим договору іпотеки, визнання недійсною додаткової угоди до цього договору та існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а також ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а також ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суддя вважав необхідним задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з пунктом 1,2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. 
Відповідно до ч. 2 цієї статті суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року в справі №907/73/19 висловлено правову позицію, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
При розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 25.04.2008 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 240/4,згідно з яким останньому надано грошові кошти у тимчасове платне користування у сумі 146 450,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 24.04.2018 року, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок. 
З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір від 25 квітня 2008 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
28.04.2009 між Банком та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до договору іпотеки від 25.04.2008 за р. 7816 (а.с. 23-24).
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03.07.2012 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 206004 грн.33 коп. заборгованості за кредитним договором, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.
Визнано недійсними додаткову угоду № 1 від 24 квітня 2009 року до кредитного договору № 240/4 від 25.04.2008 року, додаткову угоду № 2 від 24 квітня 2009 року до кредитного договору № 240/4 від 25.04.2008 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 .
Розірвано кредитний договір № 240/4 від 25.04.2008,укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 .
Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що ТОВ «Вердикт Капітал» придбало право вимоги заборгованості по кредитному договору № 240/4 від 25.04.2008 на підставі Договору відступлення права вимоги № 212009 від 28.11.2019, що укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк», а також на підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки, від 25.04.2008.
У зв`язку із наведеним, ТОВ «Вердикт Капітал» направило повідомлення щодо усунення порушень на адресу ОСОБА_1 , із вимогою сплатити 775 711, 05 грн заборгованості за кредитним договором №240/4 від 25.04.2008. У вимозі зазначено, що у разі невиконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, ТОВ «Вердикт Капітал» має право звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку».
В подальшому ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання припиненим договору іпотеки, недійсною додаткової угоди до цього договору, про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із спеціального розділу усі відомості про державну реєстрацію іпотеки – номер запису 34420166 та номер запису 7114417 від 25.04.2008 року та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису за реєстраційним номером 7114413 від 25.04.2008 року про обтяження та заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що були внесені на підставі іпотечного договору від 25 квітня 2008 року.
Водночас, вважаючи, що існує реальна можливість відчуження майна, позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 посилалася на повідомлення щодо усунення порушень від 18.03.2021, яке направило ТОВ «Вердикт Капітал», згідно якого останнє попереджає про можливість застосування позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, визначеного статтями 36, 37 Закону України «Про іпотеку».
Зазначене повідомлення міститься у матеріалах справи (а.с.15). 
Зміст повідомлення свідчить про намір ТОВ «Вердикт Капітал» здійснити захист своїх порушених прав та законних інтересів за рахунок іпотечного майна, а тому доводи в апеляційній скарзі про відсутність існування реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту не заслуговують на увагу.
Оскільки спір судом не вирішено, потреба у забезпеченні позову не відпала, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, якою було забезпечено позов.
При цьому апеляційним судом враховується, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального законодавства, тому підстави для її скасування згідно положень ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374, 375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 квітня 2021 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23.07.2021.

       Головуючий Судді