ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4664/21 Справа № 212/4233/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 212/4233/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П., 
секретар судового засідання: Голуб О.О.
сторони:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року, яке ухвалено суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 лютого 2021 року, - 
ВСТАНОВИВ:
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, її спростування, відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 17 травня 2020 року на сайті «Youtube», а саме - на власному Youtube каналі користувача ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) під назвою « ОСОБА_5 » було опубліковано та поширено відео (посилання: httDs://wmv.voutube.com/watch?v-2piEcmV3tCc&t=3s), на якому відповідач, знімаючи власний виступ, допустив образливі, нецензурні та такі, що принижують честь та гідність висловлювання, які супроводжувались демонстрацією фото позивача по справі, який на той час був депутатом від партії ОСОБА_6 та звинуваченням у тому, що позивач вчинив злочин, а саме крадіжку чужого майна. 
Паралельно з розповіддю відповідач знімає на відео два тролейбуси, один «ЮМЗ TIP (Т2П)», на корпусі якого зазначено номер 009, описуючи його численні пошкодження, та зазначає, що нібито саме його було відремонтовано депутатом від партії ОСОБА_6 за чотири мільйони гривень, та другий «Дніпро ТЮЗ», на корпусі якого зазначено номер 679, який на вигляд є новим. Станом на 22.05.2020 року вказане відео має 1160 переглядів. 138 лайків та 6 дизлайків, тобто було переглянуте широким колом осіб. 
Позивач вказав, що він до 26.09.2019 року обіймав посаду депутата Криворізької міської ради від депутатської партії «Всеукраїнське об`єднання «Батьківщина», очолюваної в м. Кривому ОСОБА_7 . Крім того, позивач є засновником та з 31.07.2019 року - керівником ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА», яке на підставі договору на виконання робіт з капітального ремонту тролейбусів, укладених з Комунальним підприємством «МІСЬКИЙ ТРОЛЕЙБУС» в 2019 року здійснило ремонт тролейбусів, що використовуються даним КП.
Враховуючи вказане, а також зображення фото позивача на відео позивач вважає, що автор відео вів мову саме про позивача. При цьому, відповідач висловив інформацію, яка не відповідає дійсності, оскільки: особисто позивач та ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА» не здійснювало ремонту зображеного на відео тролейбусу. Крім того, відповідач грубо порушив презумпцію невинуватості та за відсутності вироку суду звинуватив позивача в тому, що він нібито «викрав» 4 мільйони гривень. Твердження відповідача у відео, містять інформацію, яка порушує особисті немайнові права позивача, порочить його честь і гідність, формує хибну суспільну думку і створює уявлення про позивача, як про особу, що нібито вчинила дії, в яких вбачаються ознаки правопорушень. Поширена інформація дискредитує позивача як керівника підприємства, шкодить його діловій репутації, а також викликає неприхований осуд з боку оточуючих, зачіпає честь і гідність позивача як особистості, законослухняного громадянина. Твердження відповідача у відео зроблені в категоричній та однозначній формі, не посилаючись на джерела такої інформації та факти, які могли б їх підтвердити. Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги у зв`язку з тим, що він був ображений та принижений серед друзів, знайомих, колег теперішніх, колишніх та потенціальних, взагалі сторонніх людей, яку він оцінює в 140 000 грн.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати недостовірною інформацію, опубліковану та поширену « ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «Youtube», а саме - на власному ОСОБА_8 - каналі користувача ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) « ОСОБА_5 » у відео, яке містило висловлювання та супроводжувались зображенням фото позивача з надписом «Я не панікую, на тролейбусах краду»; «Зараз я вам покажу два тролейбуси, ці два тролейбуси стоять однакову суму грошей, тільки ось цей ось відремонтували за 4 мільйони гривень з фірми ублюдошного депутата, який просто вкрав у нас ці чотири мільйони гривень, а ось цей ось, другий, купили за чотири мільйони гривень і двісті тисяч». «Другий тролейбус за чотири мільйони гривень відремонтував депутат від партії ОСОБА_6 .» «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 ». 
Крім того, позивач просив суд зобов`язати відповідача в тижневий термін із дня набрання чинності рішенням суду опублікувати спростування недостовірної інформації у спосіб, в який вона була поширена, тобто шляхом опублікування відео, на якому він особисто зачитує резолютивну частину судового рішення, прийнятого за результатами розгляду цієї позовної заяви, на його власному Youtube - каналі «Crizalis BEPESHITb», без будь-яких редакційних або інших коментарів. А також просив стягнути на свою користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 140 000 грн. та судовий збір. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року позов задоволено частково. 
Визнано недостовірною інформацію, яка міститься у відеозапису, опублікованому та поширеному ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «YouTube» на власному «YouTube» каналі відповідача ОСОБА_2 з назвою користувача « ОСОБА_9 » «Crizalis ВЕРЕSНІТЬ», який на 01:03 хвилині і на 02:15 хвилині містить зображення фото позивача ОСОБА_1 з написом: «Я не панікую на тролейбусах ворую», а також висловлювання з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину з текстом: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 ».
Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати вищевказану недостовірну інформацію шляхом розміщення на сайті «YouTube» на власному «YouTube» каналі з назвою користувача « ОСОБА_9 » «Crizalis ВЕРЕSНІТЬ» в тижневий термін з дня набрання рішенням законної сили відеозапису, на якому ОСОБА_2 повідомляє зміст резолютивної частини даного рішення суду в тижневий термін з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи. 
Відповідач зауважує на тому, що в інформації у відеоролику відсутні будь - які відомості про особу позивача, його імені, анкетних даних, чи інших відомостей, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати. 
Зауважує на тому, що інформація у відеоролику є лише критикою та оцінкою дій відповідальних посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також інших організацій, до предмету відання яких належить розподілення коштів місцевого бюджету, у тому числі на ремонт та придбання громадського транспорту, що належить до комунальної власності міста. При цьому така критика стосується дій посадовців в цілому та не стосується конкретно особи позивача, оскільки на опублікованому відео відсутня будь - яка інформація особисто про нього. 
Крім того відповідач вказує на те, що позивач до 26.09.2019 року обіймав посаду депутата Криворізької міської ради, а з 31.07.2019 року обіймає посаду керівника ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА», а отже є публічною особою в розумінні положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_10 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 17 травня 2020 року на сайті «Youtube», а саме - на власному Youtube каналі користувача ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) під назвою « ОСОБА_5 » було опубліковано та поширено відео (посилання: httDs://wmv.voutube.com/watch?v-2piEcmV3tCc&t=3s), в якому на 01:03 хвилині відеоролику з`являється фото із зображенням позивача по справі, яке супроводжується написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», також на 02:15 хвилині вказаного відео знову з`являється зображення фото позивача з написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», яке також супроводжується висловлюванням автора відео з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину наступного змісту: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 ».
Звертаючись до суду з позовом про визнання інформації недостовірною, її спростування, відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що поширене ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме - на власному ОСОБА_8 каналі користувача ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) під назвою «Crizalis BEPESHITb» відео (посилання: httDs://wmv.voutube.com/watch?v-2piEcmV3tCc&t=3s) інформація дискредитує позивача, як людину та керівника підприємства ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА», шкодить його діловій репутації, а також викликає неприхований осуд з боку оточуючих, зачіпає честь і гідність позивача як особистості, законослухняного громадянина.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яка міститься у відеозапису, опублікованому та поширеному ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті «YouTube» на власному «YouTube» каналі відповідача ОСОБА_2 з назвою користувача « ОСОБА_9 » «Crizalis ВЕРЕSНІТЬ», який на 01:03 хвилині і на 02:15 хвилині містить зображення фото позивача ОСОБА_1 з написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», а також висловлювання з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину з текстом: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 » є недостовірною та порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Крім того, вказана інформація підлягає спростуванню шляхом розміщення на сайті «YouTube» на власному «YouTube» каналі з назвою користувача « ОСОБА_9 » «Crizalis ВЕРЕSНІТЬ» в тижневий термін з дня набрання рішенням законної сили відеозапису, на якому ОСОБА_2 повідомляє зміст резолютивної частини даного рішення суду в тижневий термін з дня набрання рішенням законної сили, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 10 000 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Згідно ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.
Разом із тим, відповідно до ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації .
Згідно роз`яснень, викладених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача, поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співвжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі – Постанова) відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.
Згідно з п.12 Постанови, належним відповідачем, у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет, є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту – вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
У пункті 6.5. Постанови Великої Палати Верховного Суду 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18, провадження № 12-110гс19, зроблено висновок, що «належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. 
Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд в Постанові від 30 вересня 2019 року, справа № 742/1159/18 та Постанові від 18 грудня 2019 року, справа № 742/286/17.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 17 травня 2020 року на власному «Youtube» каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ОСОБА_4 ) «Crizalis BEPESHITb» розміщено відео де на 01:03 хвилині відеоролику з`являється фото із зображенням позивача по справі, яке супроводжується написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», також на 02:15 хвилині вказаного відео знову з`являється зображення фото позивача з написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», яке також супроводжується висловлюванням автора відео з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину наступного змісту: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 ».
Сторонами по справі, в судовому засіданні в суді першої інстанції визнані обставини щодо перебування позивача на посаді депутата Криворізької міської ради від депутатської партії «Всеукраїнське об`єднання «Батьківщина», очолюваної в м. Кривому Розі Ольгою Бабенко, тому, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, вказана обставина не підлягає доказуванню.
Крім того, матеріалами справи встанволено, що ОСОБА_1 з 31.07.2019 року є керівником ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА» (а.с.14-15).
27.03.2019 року між ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА» та КП «Міський тролейбус» укладено Договір на виконання робіт з капітального ремонту тролейбусів (а.с.23), згідно Акту приймання-передачі від 24.12.2019 року ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА» здійснило ремонт тролейбусу ЮМЗ Т-2 інв.(борт) № 017 в кількості 1 шт. та тяговий двигун ЄД-139 інв.№810 в кількості 1 шт.(а.с.24), а згідно Акту приймання-передачі від 23.10.2019 року ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА» на виконання умов вищевказаного Договору було здійснено ремонт тролейбусу ЮМЗ Т-2 інв.(борт) № 643 в кількості 1 шт. та тяговий двигун ЄД-138 інв.№ 542 в кількості 1 шт.(а.с.25).
Відповідачем на відео, опублікованому 17 травня 2020 року на власному «Youtube» каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ОСОБА_4 ) «Crizalis BEPESHITb» продемонстровано два тролейбуси, на корпусі одного зазначено номер 009 та вказано, що нібито саме його було відремонтовано депутатом від партії ОСОБА_6 за чотири мільйони гривень, а також продемонстровано другий тролейбус, на корпусі якого зазначено номер 679. При цьому, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин здійсненого ремонту вказаних у відео тролейбусів, а також відомостей про осіб, які проводили ремонтні роботи та вартості проведених робіт з ремонту, саме вказаних на відео тролейбусів – відповідачем не надано. 
В свою чергу позивачем надано докази на підтвердження недостовірності інформації, викладеної у відео, оскільки ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА», директором якого є позивач, було відремонтовано тролейбус ЮМЗ Т-2 інв.(борт) № 017 в кількості 1 шт. та тяговий двигун ЄД-139 інв.№810 в кількості 1 шт., та тролейбус ЮМЗ Т-2 інв.(борт) № 643 в кількості 1 шт. та тяговий двигун ЄД-138 інв.№ 542 в кількості 1 шт.
На підставі наведеного вище колегія суддів погодлжується з вимноком суду прешої інстанції про те, що не можна вважати оціночними судженням висловлювання відповідача, яке міститься з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину наступного змісту: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 », які одночасно на 02:14 хв. супроводжуються демонстрацією фотозображення позивача із зображенням тролейбусних токоприймачів на голові та написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», оскільки допущені відповідачем зображення та висловлювання, на переконання колегії суддів, є неприпустимо образливими, принизливими та такими, що порочать честь та гідність позивача, як фізичної особи, спотворюють та негативно впливають на соціальну оцінку позивача в очах оточуючих, в тому числі осіб, які переглядають вказане відео і за своїм змістом та смисловим навантаженням виходять за межі загальноприйнятних допустимих морально-етичних категорій оціночних суджень. 
Крім того, подібні висловлювання порочать діловою репутацію позивача, як керівника підприємства, що надає послуги з ремонту обладнання, в тому числі тролейбусів, а висловлювання в частині викрадення грошових коштів не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та порушують презумпцію невинуватості, передбачену ст.62 Конституції України та ст.17 Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інформація, розміщенана 01:03 хвилині і на 02:15 хвилині, яка містить зображення фото позивача ОСОБА_1 з написом: «Я не панікую на тролейбусах ворую», а також висловлювання з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину з текстом: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 » підлягає спростуванню шляхом розміщення на сайті «YouTube» на власному « ІНФОРМАЦІЯ_2 » каналі з назвою користувача « ОСОБА_9 » «Crizalis ВЕРЕSНІТЬ» в тижневий термін з дня набрання рішенням законної сили відеозапису, на якому ОСОБА_2 повідомляє зміст резолютивної частини даного рішення суду в тижневий термін з дня набрання рішенням законної сили, оскільки Пунктами 24 і 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»  роз`яснено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, у разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Якщо суд ухвалює рішення про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., оскільки у пунктах 19, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»  вказано, якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації 
від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
В розумінні п.4 ч.2 ст. 23 ЦПК України, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду прешої інстанції про те, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 , які полягали у поширенні недостовірної інформації, позивачу ОСОБА_1 завдано моральної шкоди внаслідок винних дій відповідача, що призвело до приниження його честі та гідності, а також завдало негативного впливу його діловій репутації та призвело до моральних страждань і переживань, яка, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості становить 10000 гривень.
При цьому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що в інформації у відеоролику відсутні будь - які відомості про особу позивача, його імені, анкетних даних, чи інших відомостей, за допомогою яких є можливість його ідентифікувати, оскільки в дослідженому колегією суддів відеозапису, що був опублікований і тим самим поширений відповідачем 17 травня 2020 року на власному «Youtube» каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ОСОБА_4 ) «Crizalis BEPESHITb» вбачається, що на 01:03 хвилині відеоролику з`являється фото із зображенням позивача по справі, яке супроводжується написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», також на 02:15 хвилині вказаного відео знову з`являється зображення фото позивача з написом: «Я не панікую на тролейбусах ворую», яке також супроводжується висловлюванням автора відео з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину наступного змісту: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії ОСОБА_6 ». При цьому посилання відповідача на те, що фото на зображені унеможливлює ідентифікацію особи позивача, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки на переконання колегії суддів зображення позивача є чітким та дозволяє будь-якому глядачу вільно розпізнати риси обличчя та зовнішність особи позивача.
Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що інформація у відеоролику є лише критикою та оцінкою дій відповідальних посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також інших організацій до предмету відання яких належить розподілення коштів місцевого бюджету, у тому числі на ремонт та придбання громадського транспорту, що належить до комунальної власності міста, оскільки в даному випадку судом першої інстанції позовні вимоги позивача задоволено частково та визнано недостовірною та зобов`язано відповідача спростувати інформацію щодо конкретної особи, а саме позивача по справі, а не посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також інших організацій до предмету відання яких належить розподілення коштів місцевого бюджету, у тому числі на ремонт та придбання громадського транспорту, що належить до комунальної власності міста. 
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що критика у відеоролику стосується дій посадовців в цілому та не стосується конкретно особи позивача, так як на опублікованому відео відсутня будь - яка інформація особисто про нього, оскільки на 01:03 хвилині відеоролику з`являється фото із зображенням позивача по справі, яке супроводжується написом: «Я не панікую на тролейбусах краду», також на 02:15 хвилині вказаного відео знову з`являється зображення фото позивача з написом: «Я не панікую на тролейбусах ворую», яке також супроводжується висловлюванням автора відео з 02:12 хвилини по 02:18 хвилину наступного змісту: «Чотири мільйони гривень з наших податків вкрав кінчений, мерзотний депутат від партії Ольги Бабенко», дозволяє будь-якому глядачу вільно розпізнати риси обличчя та зовнішність особи позивача.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі та те, що позивач до 26.09.2019 року обіймав посаду депутата Криворізької міської ради, а з 31.07.2019 року обіймає посаду керівника ТОВ «ДІ ЕЛКОМ УКРАЇНА», а отже є публічною особою в розумінні положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя та повинен був усвідомлювати, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи не надає права громадянам розповсюджувати відносно такої особи недостовірну інформацію.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі. 
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 15 вересня 2021 року. 

Головуючий:

Судді: