Справа № 415/2341/21 
Провадження № 22-ц/810/693/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року                                                м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Стахової Н.В.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 21 квітня 2021 року, 
постановлену Лисичанським міським судом Луганської області у складі: судді Грибанової Л.О. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,        
                                в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року позивачка  ОСОБА_1 звернулась із вказаним позовом до суду, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 червня 2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис № 210.
Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 21 квітня 2021 рокуцивільну справу №415/2341/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у зв`язку з непідсудністю даної справи Лисичанському міському суду передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Основ`янського районного суду міста Харків.
Суд першої інстанції виходив з того, що у м. Лисичанську відсутнє зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або місце перебування відповідача, а також позивачем не додано належних доказів того, що їхня спільна з відповідачем дитина знаходиться на її утриманні, або того, що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, і про наявність домовленості між подружжям про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, постановлену з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду до Лисичанського міського суду Луганської області.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції передачу позовної заяви до іншого суду мотивував тим, що відповідач зареєстрований у м. Харків, що визначає підсудність справи за місцем реєстрації відповідача; в порушення вимог ч. 2 ст. 28 ЦПК України суд не з`ясував, з ким із сторін мешкає дитина, не надав строку для усунення недоліків для визначення цього питання, а відразу направив справу за підсудністю до іншого неіснуючого суду. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.
З позовної заяви про розірвання шлюбу вбачається, що місцем проживання відповідача ОСОБА_2 позивачка зазначила: АДРЕСА_1 .
Судом був здійснений запит до органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних.
Згідно з інформації, яка отримана від управління адміністративних послуг військово – цивільної адміністрації міста Лисичанська від 16.04.2021 року, данні про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в електронному реєстрі Лисичанської територіальної громади відсутні.
Крім цього, позивачка у позові зазначила, що малолітня дитина проживає разом з нею. З наданих позивачкою свідоцтво про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5).
Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
В розумінні даної норми, альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.
Враховуючи зміст наведених положень закону та обставини, викладені позивачем у позові, колегія суддів вважає, що позивачка має право на розгляд справи за її зареєстрованим місцем проживання.
Позивачкою на підтвердження доводів апеляційної скарги про помилковість висновків суду про передачу справи за підсудністю до іншого суду за місцем проживання відповідача надані докази, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею, а саме - довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.07.2021, виданої управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 14.07.2021 №10151. 
Суд на зазначене уваги не звернув, не пересвідчився у посиланнях позивачки про проживання з нею малолітньої дитини сторін у передбачений законом процесуальний спосіб та дійшов помилкового висновку.
За таких обставин, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 21 квітня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови – 31 серпня 2021 року.

Судді: