ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/7539/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у письмовому провадженні  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 07.12.2020 (суддя Лазаренко М.С.) за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  в с т а н о в и В:

У жовтні 2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просив суд  визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 13.12.2019 виходячи із розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром на підставі довідки, виданої прокуратурою Запорізької області № 21-472вих-20 від 22.09.2020.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 13.12.2019 (дата вступу в силу Рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019) перерахунок та виплату пенсії за вислугу років виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки прокуратури Запорізької області № 21-472вих-20 від 22.09.2020 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького  окружного адміністративного суду від 07.12.2020 адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач   подав  апеляційну скаргу, в якій просив прийняти нове рішення ,  яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за відсутності постанови Уряду щодо умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, у Відповідача відсутні законодавчо визначені підстави та правовий механізм для їх перерахунку. Відповідач також вказує на те, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли до його ухвалення, оскільки не має зворотної дії в часі. 

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню  з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , працювала з 18.10.1979 по 23.05.2005 в органах прокуратури на різних прокурорських посадах, на день звільнення займала посаду прокурора відділу прокуратури Запорізької області. На теперішній час перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугою років, призначену 21.12.2010 на підставі ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі Закон №1789-ХІІ) у розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимальним розміром.
У вересні 2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років згідно Закону України “Про прокуратуру” на підставі довідки Прокуратури Запорізької області від 22.09.2020 № 21-472 вих-20 про заробітну плату.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2020 № 0800-0208-8/54377 їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до Закону України “Про прокуратуру” на підставі довідки Прокуратури Запорізької області від 05.03.2020 №21-472 вих-20.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується частково.
На час призначення позивачці пенсії (2005 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися     статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ     (до 15 липня 2015 року).
Відповідно до частини першої цієї     статті Закону № 1789-ХІІ     прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно          від          віку.          Пенсія призначається в розмірі          80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати          праці,          на          які          нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення          за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах          пенсія          збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Згідно із частиною дванадцятою вказаної статті     Закону № 1789-ХІІ     обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята     статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
До     статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ     вносилися зміни     Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи”     (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1     Закону     1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14 жовтня 2014     року ухвалено Закон № 1697-VІІ.
У первинній редакції частина двадцята     статті 86 Закону № 1697-VІІ     мала такий текст: “Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки”.
Отже, первинна редакція частини двадцятої     статті 86 Закону № 1697-VІІ     та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята)     статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ     містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII “Прикінцеві положення” Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність     Закон № 1789-XII     (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
1 січня 2015 року набрав чинності     Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII “Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України”     (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту     статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ     (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту     статті 86 Закону № 1697-VІІ     (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден     закон     не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі     Закону України “Про прокуратуру”.
Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи щодо відповідності     Конституції України     (конституційності) положення частини двадцятої     статті 86 Закону № 1697-VII     ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:
- визнав таким, що не відповідає     Конституції України     (є неконституційним), положення частини двадцятої     статті 86 Закону № 1697-VII     зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
- положення частини двадцятої     статті 86 Закону № 1697-VII     зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята     статті 86 Закону № 1697-VII     зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята     статті 86 Закону № 1697-VII     підлягає застосуванню в первинній редакції:
“ 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки”.
Згідно зі     статтею 22 Конституції України     права і свободи людини і громадянина, закріплені цією     Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до частини другої     статті 152 Конституції України     закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких     Законом № 1697-VІІ     покладено саме на уряд.
Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою     статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача.
Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019.
Таким чином, колегія суддів з висновками суду першої інстанції  щодо права позивача на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки погоджується.
Вимоги щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього     рішення     суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду  у зразковій справі №560/2120/20, висловленій в рішенні  від 14 вересня 2020 року.
Це рішення суду є зразковим для справ, у яких     предметом спору є: вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до     статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ     або     статті 86 Закону №1697-VII; звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13 грудня 2019 року .
Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивачем є особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до     Закону № 1789-ХІІ     або     Закону № 1697-VII; б) предметом спору є          перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої     статті 86 Закону №1697-VII     після ухвалення Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині задоволення позову про зобов`язання здійснити перерахунок у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром.
В задоволенні позову в цій частині належить відмовити. 
Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій   області про зобов`язання вчинити дії- скасувати в частині задоволення позову про зобов`язання здійснити перерахунок у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром.
В іншій частині рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 07.12.2020 про зобов`язання вчинити дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова