ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
       ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року                                                                         м. Херсон

справа № 766/17416/20
провадження № 22-ц/819/924/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)	Чорної Т.Г.,	
суддів:	Пузанової Л.В.,	
  	Склярської І.В.	
секретар	Автонагова Ю.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  від імені  якого діє   ОСОБА_2 , на рішення Херcонського  міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року у складі судді  Майдан С.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Позовна заява мотивована тим, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  термін навчання з 08.09.20 року по червень 2023 року є студентом денної форми навчання Херсонської державної морської академії.
Посилаючись на те, що шлюб між батьками розірвано та відповідач проживає окремо, мати несе тягар утримання у період його навчання, позивач з підстав передбачених ст. 182,199,200 СК України просив суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісяця до закінчення навчання - червня 2023 року.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_3 , щомісячно, починаючи з 03.11.2020 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє  ОСОБА_2 , посилається на те,  ОСОБА_3  повинен сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, а не 1/6 частину, як встановлено судом першої інстанції. Доводи апеляційної скарги обгрунтовує також посиланням на постанови Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №208/3075/16, від 21.03.2018 року у справі № 308/2268/16-ц та справа № 539/2580/16-ц від 01.08.2018 року. Крім того, вважає, що витрати, які матір позивача фактично несе у зв?язку з навчанням свого повнолітнього сина є неспівмірними з розміром аліментів, які були присуджені судом першої інстанції.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , доводи апелянта не визнав, рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно починаючи з 03.11.2020 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Cудом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 22 серпня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 листопада 2002 року.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 згідно наказу №474 від 08.09.2020 року є студентом 1 курсу денної форми навчання Херсонської державної морської академії. Термін закінчення навчання - червень 2023 року. Вказані обставини підтверджуються довідкою вищевказаного навчального закладу від 16.10.2020 року №1659.
Відповідно до договору про навчання від 08.09.2020 року № 20-522, укладеним між Херсонською державною морською академією та ОСОБА_1 , оплата здійснюється за 1 курс - 35 420 грн, 2 курс - 35 420 грн, 3 курс - 35 420 грн, загальна сума за три роки навчання складає - 106 200 грн.
Крім цього, між позивачем та Херсонською державною морською академією укладено договір від 08.09.2020 року № 20-523 про надання додаткових освітніх послуг, загальна вартість якої становить 6 335 грн.
До відзиву на апеляційну скаргу відповідач надав довідку від 22.04.2021 року №404, в якій зазначено, що дохід ОСОБА_3 за березень 2021 року становить - 15 414,93 грн.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Як вбачається із долученої в суді апеляційної інстанції довідки від 22.04.2021 року №404 дохід ОСОБА_3 за місяць становить - 15 414,93 грн, 1/6 частина якого складає - 2569,16 грн. Вартість навчання в місяць становить 2 950 грн, а тому доводи апелянта про те, що суд першої інстанції стягуючи 1/6 частину щомісячного доходу переклав обов?язок піклування та матеріального забезпечення виключно на матір - ОСОБА_4 , є безпідставним. Крім того, ОСОБА_3 має на утримані неповнолітню дитину.
Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги, щодо неспівмірності витрат з розміром аліментів, оскільки судом першої інстанції оплату за навчання покладено у процентному співвідношені 87,09% саме на ОСОБА_3 .
Окрім того, згідно до наданої до апеляційної скарги довідки №160 від 22.04.2021 року Херсонської морської академії вбачається, що згідно графіку освітнього процесу передбачено проходження плавальної практики ОСОБА_1 , яка триватиме з лютого по вересень 2021 року та за яку отримується заробітна плата - 500 доларів щомісячно.
ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітку посилався на те, що ОСОБА_3 є працездатною особою, його матеріальний стан дозволяє йому нести витрати пов`язані з навчанням.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано врахував матеріальне становище відповідача, та те що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, наявність кредитних зобов?язань.
Колегія суддів приходить до висновку, що апелянт не навів доказів, які б об`єктивно доводили, що відповідач враховуючи його матеріальний стан та обставини справи має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, а тому суд першої інстанції даючи оцінку зібраним доказам у справі, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє  ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                          Т.Г.Чорна

Судді:                                                                                                        Л.В.Пузанова

                                                                                                                      І.В.Склярська 

Повний текст постанови складено 10 серпня 2021 року

Суддя                                                                         Т.Г. Чорна