ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2021 р.           Справа№ 911/3574/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Андрієнка  В.В. 
 
секретар судового засідання - Бовсунівська Л.О.
учасники справи згідно з протоколом судового засідання
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ"
на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2021 (повний текст складено 17.05.2021) 
у справі №911/3574/20 (суддя Грабець С.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ"
до Державного спеціалізованого підприємства "Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Наукове підприємство "Експерт Груп",
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення вартості послуг в сумі 333 333,34 грн

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" до Державного спеціалізованого підприємства "Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення вартості послуг в сумі 333 333,34 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що що між ним та відповідачем у спрощений спосіб фактично укладено правочин (договір), предметом якого було укладення позивачем, від свого імені та в інтересах відповідача, договору (правочину) з ТОВ "НП "Експерт Груп" з надання (отримання) комплексних послуг зі збору необхідних документів щодо проведення процедури оцінки  впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ". Після виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Наукове підприємство "Експерт Груп" умов укладеного між ним та позивачем договору надання послуг №19-06/19 (№07-05/19) від 19 червня 2019 року, позивач звернувся до відповідача з вимогою оплатити виконані роботи. Оскільки відповідач від оплати вищевказаних робіт відмовився, позивач звернувся до суду із вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення з відповідача вартості послуг зі збору документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області в сумі 333 333,34 грн.
Рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2021 у справі №911/3574/20 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" до Державного спеціалізованого підприємства "Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення вартості послуг в сумі 333 333,34 грн.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відсутні, оскільки позивачем не надано документів, що підтверджували б нікчемність укладеного між позивачем та відповідачем договору, а також визнання у встановленому порядку вищевказаного договору недійсним. Крім того, місцевим господарським судом встановлено відсутність підстав виникнення у відповідача обов`язку оплатити роботи, виконаною третьою особою, на підставі договору надання послуг №07-05/19 від 19 червня 2019 року, оскільки відповідач не є стороною вищевказаного договору, а належних доказів, які підтверджували б зобов`язання відповідача щодо оплати виконаних третьою особою робіт, позивачем суду не надано. За таких обставин, суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного  правочину та стягнення з відповідача вартості послуг зі збору документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планової діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області" в сумі 333 333,34 грн, з огляду на їх необґрунтованість.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2021 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначав, що звертаючись за захистом свої прав та майнових інтересів з вимогою про застосування наслідків нікчемності правочину та стягнення з відповідача, в порядку застосування таких наслідків, він виходив з того, що між ним та відповідачем у спрощений спосіб фактично укладено правочин (договір), предметом якого було укладення позивачем, від свого імені та в інтересах відповідача, договору (правочину) з ТОВ "НП "Експерт Груп" з надання (отримання) комплексних послуг зі збору необхідних документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ", внаслідок якого відповідачем було отримано позитивний висновок №20197244163 від 21.11.2019, виданий Міністерством енергетики та захисту довкілля України. З огляду на вищенаведене, позивач фактично виступив посередником, а не прямим постачальником послуг. Скаржником зауважено, що листом від 18.06.2019 №101/1095, по суті правовідносин зазначених в позовній заяві та апеляційній скарзі, позивач отримав від відповідача пропозицію укласти відповідний договір. За фактом укладення договору послуг між позивачем та виконавцем (ТОВ "НП "Експерт Груп"), відповідач здійснив ряд дій направлених на його виконання до кінцевої мети, зокрема ті дії, виконання яких було гарантовано відповідачем у листі від 18.06.2019 №1096, а саме: надав необхідну інформацію ТОВ "НП "Експерт Груп" в ході виконання зазначеної процедури; розмістив Повідомлення в Єдиному реєстрі ОВД (оцінки впливу на довкілля) в електронному вигляді та здійснив його подання у паперовому варіанті до Міністерства екології та природних ресурсів України; здійснив оплату громадських слухань звіту з ОВД, докази, які підтверджують указані обставини долучені судом першої інстанції до матеріалів справи. За таких обставин, на думку скаржника, дії відповідача свідчать про схвалення ним договору (правочину), згідно з яким позивач за свій рахунок уклав в інтересах відповідача договір надання послуг з виконавцем. Таким чином, виконання вказаного договору, здійснене ТОВ "НП "Експерт Груп" та оримання відповідачем позитивного висновку з ОВД, свідчить про фактичне виконання договору між позивачем та відповідачем.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2021  передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/3574/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ". Справу призначено до розгляду на 08.07.2021.
06.07.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2021 у справі №911/3574/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" - без задоволення. Зокрема, відповідач зазначає, що ДСП "ЦППРВ" є державним підприємством, яке не укладає господарських договорів з суб`єктами господарювання у спрощений спосіб. Відповідачем також зазначено, що судом першої інстанції надано належну правову оцінку тому, що у листі від 18.06.2019 №101/1095 не визначено істотних умов договору, зокрема його ціни; направлення листа на адресу ТОВ "Спеценергомонтаж Київ" не можна розцінювати як факт обміну листами у розумінні норм ст. 181 ГК України; договір укладено не було і у сторін не виникло зобов`язань один перед одним. Крім того, відповідач зазначає, що зміст Договору  між ТОВ "Спеценергомонтаж Київ" та ТОВ "НП "Експерт Груп" про надання послуг №19-06/19 (№07-05/19) від 19.06.2019 не містить жодного посилання на те, що він укладений за завданням та/або в інтересах ДСП "ЦППРВ", а також відомостей про те, що ТОВ "Спеценергомонтаж Київ" виступає замовником послуг, на підставі листа ДСП "ЦППРВ" від 18.06.2019 №101/1095. Також договір не містить жодних положень, що результати послуг, наданих за договором, будуть передані в подальшому ДСП "ЦППРВ". Також, відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 у справі №910/9216/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021, позов ТОВ "НП "Експерт Груп" до ТОВ "Спеценергомонтаж Київ" про стягнення заборгованості за Договором надання послуг №№07-05/19 від 19.06.2019 задоволено у повному обсязі.
У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги,  дійшов наступних висновків.
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 03.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" та Державним спеціалізованим підприємством з управління капітальним будівництвом зони відчуження укладено договір №27-2018 на закупівлю робіт з реконструкції (далі - договір №27-2018), відповідно до умов якого позивач зобов`язувався виконати роботи з реконструкції по проекту: "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області", а відповідач зобов`язувався виконані роботи прийняти і оплатити.
На підставі наказу "Про припинення державного спеціалізованого підприємства з управління капітальним будівництвом зони відчуження" від 29.03.2019№65-19, Державне спеціалізоване підприємство з управління капітальним будівництвом зони відчуження реорганізовано в Державне спеціалізоване підприємство "Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами" (далі - відповідач).
Відповідно до п. 2 вищезазначеного наказу, відповідачу передано майнові права і обов`язки державного спеціалізованого підприємства з управління капітальним будівництвом зони відчуження.
18 червня 2019 року т.в.о. директора відповідача на адресу позивача направлено лист №101/1095, відповідно до змісту якого запропоновано позивачу забезпечити проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області".
Крім того, 18.06.2019 т.в.о. директора відповідача направлено лист №101/1096 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове підприємство "Експерт Груп", згідно з яким відповідач просив ТОВ "Наукове підприємство "Експерт Груп" виконати проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області".
19 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Наукове підприємство "Експерт Груп" (виконавець, третя особа) укладено договір надання послуг №19-06/19 (№07-05/19) (далі - договір №07-05/19), відповідно до умов якого позивач доручав, а третя особа зобов`язувалась виконати організацію комплексних послуг зі збору необхідних документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області".
Після виконання передбачених умовами вищевказаного договору робіт, виконавець звернувся до замовника з вимогою оплатити виконані роботи.
16 грудня 2019 року позивач звернувся до відповідача з листом №12-15, відповідно до якого просив повідомити позивача щодо строків оплати відповідачем послуг з проведення процедури оцінки впливу на довкілля (компенсації витрат згідно  з договором).
Листом від 14.01.2020 №1-05/232-75 відповідач повідомив позивача про відмову оплатити вищевказані роботи, у зв`язку з відсутністю фінансування ДСП "ЦППРВ".
Оскільки відповідач від оплати виконаних за договором робіт відмовився, позивач звернувся до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення з відповідача вартості послуг зі збору документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області в сумі 333 333,34 грн.
На підтвердження заявлених вимог, позивачем надано суду листи №101/1095 та №101/1096 від 18.06.2019, що, на його думку, підтверджує обмін листами між позивачем та відповідачем, укладення між ними договору, а також погодження його істотних умов.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, з огляду на безпідставність тверджень позивача про укладення між ними договору про надання послуг, а укладений між позивачем та третьою особою договір №07-05/19 від 19 червня 2019 року не містить жодного посилання про те, що він укладений за завданням та в інтересах ДСП "ЦППРВ". 
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Однією з форм реалізації принципу свободи договору є можливість самостійного визначення його змісту сторонами з врахуванням вимог імперативних норм щодо змісту договору, а також погодити всі істотні умови майбутнього договору.
Згідно з ч. 1  ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України,  договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).
Згідно з ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" не надано документів на підтвердження погодження сторонами усіх істотних умов договору, місцевий господарський суд дійшов висновку, що підстави вважати, що між позивачем та відповідачем був укладений договір у спрощений спосіб, відсутні. 
Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Документів, які підтверджували б нікчемність укладеного між позивачем та відповідачем договору, а також визнання у встановленому порядку вищевказаного договору недійсним, позивач суду не надав.
Крім того, 19 червня 2019 року між позивачем та третьою особою укладено договір надання послуг №19-06/19 (№07-05/19), відповідно до умов якого позивач доручав, а третя особа зобов`язувалась виконати організацію комплексних послуг зі збору необхідних документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області".
Згідно п. 3.1 договору №07-05/19, вартість послуг, що надаються третьою особою, узгоджується сторонами шляхом підписання відповідного протоколу погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною договору (додаток 1).
Відповідно до п. 3.2.1 договору №07-05/19, розрахунок за даним договором за надані послуги в розмірі 100% від вартості послуг за договором здійснюється позивачем протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами актів надання послуг та отримання висновку з ОВД, звіту з громадських обговорень (далі за текстом - звіт з ГО).
Згідно з додатком 1 до договору надання послуг №19-06/19 (№07-05/19) від 19 червня 2019 року, між позивачем та третьою особою досягнуто згоди щодо ціни договору в сумі  333 333,34 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Беручи до уваги вищенаведене, а також враховуючи установлені обставини справи та наведені норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відсутні, тому вимога позивача про стягнення з відповідача вартості послуг зі збору документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області" в сумі 333 333,34 грн є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (п. 3 ч. 1 ст. 174 ГК України).
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, місцевим господарським судом встановлено відсутність підстав виникнення у відповідача обов`язку оплатити роботи, виконані третьою особою, на підставі договору надання послуг №07-05/19 від 19 червня 2019 року, оскільки відповідач не є стороною вищевказаного договору, а належних доказів, що підтверджували б зобов`язання відповідача щодо оплати виконаних третьою особою робіт, позивачем суду не надано.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про відмову у задоволенні позовних вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення з відповідача вартості послуг зі збору документів щодо проведення процедури оцінки впливу на довкілля на всіх етапах до кінцевого результату щодо планованої діяльності ДСП "ЦППРВ" - "Будівництво мосту через річку Ілля біля бувшого с. Лісництво Яковецьке у зоні відчуження Поліського району Київської області" в сумі 333 333,34 грн з огляду на їх необґрунтованість.
Відповідно до п. 1 ч. 1   ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.        
Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про дотримання місцевим господарським судом вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, розгляду всіх обставин справи, підтверджених наявними у справі доказами, які мали бути досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи в їх сукупності, керуючись законом та нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про відмову у задоволенні позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними. 
Враховуючи наведене, рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2021 у справі №911/3574/20 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні. 
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника. 
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж Київ" на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2021 у справі №911/3574/20 залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2021 у справі №911/3574/20 залишити без змін. 
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складено та підписано 12.07.2021.

Головуючий суддя                                                            Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В.Андрієнко