ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

18 серпня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/7281/20 
Провадження № 22-ц/816/1027/21
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Криворотенка В.І.,
суддів - Собини О.І., Кононенко О.Ю.,
сторони: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2021 року у складі судді Фоменко І.М., ухваленого у м. Суми,

                                                         в с т а н о в и в :

19 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - ТОВ «Сумитеплоенерго») звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, яка утворилася за період з 31 жовтня 2015 року по 30 квітня 2020 року в розмірі 53366,01 грн, заборгованості по внескам за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 20,38 грн, 3% річних в сумі 1675,39 грн, 557,82 грн пені та інфляційні втрати в сумі 2554,88 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що товариство є надавачем послуг з централізованого опалення, в тому числі в нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач. 01 жовтня 2011 року між сторонами було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою. Нарахування оплати за спожиті послуги з централізованого опалення здійснюється на підставі затверджених тарифів на послуги теплопостачання для категорії споживачів «Інші». Проте, відповідач вчасно та у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснює, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку заявник просить стягнути на свою користь , а також пеню та 3% річних.
Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2021 року позов ТОВ «Сумитеплоенерго» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, яка утворилася в період з 01 жовтня 2015 року по 30 червня 2020 року, в розмірі 53366,01 грн, заборгованість з внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 20,38 грн, 3% річних - 1675,39 грн, пеню в розмірі 557,82 грн та інфляційні збитки в розмірі 2554,88 грн, що в сумі становить 58174,48 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» 2102 грн судового збору.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що договір з позивачем заявник не підписував і не укладав та у будь-якому випадку його строк дії закінчився 16 лютого 2016 року з моменту введення в експлуатацію загальнобудинкового лічильника тепла. Звертає увагу на неналежні та недопустимі письмові докази, якими позивач, зокрема, обґрунтовує розмір заявленого боргу та його складові.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Сумитеплоенерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. При цьому зазначає, що відповідач за спірний період споживав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому борг за неоплачені спожиті послуги має бути стягнутий. Звертається увага, що дія договору від 01 жовтня 2011 року продовжується до укладення нового договору, який буде укладено після закінчення карантинних заходів. Без укладення нового договору неможливо застосувати нову Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг у зв`язку зі встановленням загальнобудинкового лічильника тепла.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20 травня 2011 року виробником та виконавцем послуг в м. Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води визначено ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування.
ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 55,2 кв.м (т. 1 а.с.32-39).
01 жовтня 2011 року між ТОВ «Сумитеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено Договір №500-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно умов якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором (т. 2 а.с. 40-44).
Нарахування оплати за спожиті послуги з централізованого опалення проводиться ТОВ «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів на послуги теплопостачання для категорії споживачів «Інші», встановлених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1974 від 30.06.2015 року, №2690 від 29.10.2015 року, №3237 від 29.12.2015 року, №54 від 28.01.2016 року, №1757 від 29.09.2016 року, №2126 від 02.12.2016 року, №151 від 01.02.2017 року, №1529 від 28.12.2017 року, №404 від 14.06.2018 року, №1731 від 10.12.2018 року, №89 від 14.01.2020 року, №639 від 17.03.2020 року.
В період з жовтня 2015 року по червень 2020 року ОСОБА_1 користувався послугами з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , наданими ТОВ «Сумитеплоенерго», що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії по Договору №500-Т від 01 жовтня 2011 року (т. 1 а.с. 56-68, 124-160).
Згідно відомості звірки взаєморозрахунків за період з 01 жовтня 2015 року по 30 червня 2020 року по Договору №500-Т від 01 жовтня 2011 року заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги з централізованого опалення становить 53366,01 грн, а борг по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку становить 20,38 грн (т. 1 а.с.16).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки відповідач споживав послуги централізованого опалення за спірний період, тому зобов`язаний був щомісячно сплачувати вартість цих послуг.
Колегія суддів погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла станом час виникнення спірних правовідносин), плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. 
Пунктом 5) ч. 2 ст. 20 вказаного Закону встановлено, що споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.
За змістом ст.ст. 319 та 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися  належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння  відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений висновок щодо застосування положень статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» викладений Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року, справа № 6-2951цс15.
Посилання заявника апеляційної скарги на те, що ним договір про надання позивачем комунальних послуг не підписувався є безпідставними. Питання про призначення судової почеркознавчої експертизи відповідач перед судом не ставив.
Не погоджується колегія суддів також і з доводами відповідача з приводу недоведення позивачем суми заборгованості за спожиті комунальні послуги.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обґрунтовуючи суму заборгованості за спожиті послуги, ТОВ «Сумитеплоенерго» в суді першої інстанції надало належні і допустимі докази утворення заборгованості за спожиті відповідачем послуги за спірний період.
Суму боргу відповідач не спростував, власного розрахунку боргу не надав, як і не довів, що відповідні послуги ним не споживались чи були неналежної якості.
Згідно ч.ч. 1-5 ст. 18  Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час вчинення спірних правовідносин), у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. 
Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів звернення до позивача у спірний період із заявами про неналежне надання послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення та складання з цього приводу акту - претензії.
Таким чином, позивачем було доведено належними доказами про наявність заборгованості за надані та спожиті відповідачем послуги з централізованого опалення, що були нараховані на підставі тарифів, затверджених рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради.
Крім того, погоджується колегія суддів і з правом позивача на стягнення пені, 3% річних та інфляційних збитків. Відповідачем не спростовані наведені позивачем розрахунки, контррозрахунків ОСОБА_1 суду не надав, правових підстав для стягнення штрафних санкцій за невиконання зобов`язання не спростував.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 жовтня 2015 року по 30 червня 2020 року у сумі 53366,01 грн, заборгованості по внескам за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 20,38 грн, 3% річних - 1675,39 грн, пені в розмірі 557,82 грн та інфляційних збитків в розмірі 2554,88 грн.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                        п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :                                                                                В.І.Криворотенко

                                                                                           О.І.Собина

                                                                                           О.Ю.Кононенко