ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2021 р.                                                                     Справа №907/62/18
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Матущак О.І.
секретар судового засідання Гураль К.О.
з участю представників: позивача адвокат Конопліцький І., відповідача адвокат Білоус К. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року (суддя Ушак І.Г.) у справі № 907/62/18 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" про стягнення заборгованості у розмірі 292 789 407,14 грн
ВСТАНОВИВ:
30 грудня 2020 року Господарський суд Закарпатської області видав наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі №907/62/18, з примусового виконання якого приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. 16 січня 2021 року відкрив виконавче провадження №64169376. 
23 лютого 2021 року Верховний Суд скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі №907/62/18, справу направив на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.
19 березня 2021 року до Господарського суду Закарпатської області суду надійшла скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" від 18.03.21 №880-ск-1957-0321, у якій скаржник просив суд:
- визнати незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. від 01 березня 2021 року про зупинення виконавчого провадження ВП № 64169376; 
- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. щодо відмови у закінченні виконавчого провадження ВП № 64169376; 
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. усунути порушення закону та винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64169376 із виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року у справі №907/62/18. 
Скаржник вважає незаконною бездіяльність виконавця та просить зобов`язати виконавця закінчити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого документу у зв`язку зі скасуванням рішення на підставі якого видано наказ.
Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 29 березня 2021 року у справі №907/62/18 задовольнив скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз»; визнав незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. від 01 березня 2021 року про зупинення виконавчого провадження №64169376; визнав незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. щодо ухилення від закінчення виконавчого провадження № 64169376; зобов`язав приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. усунути порушення, поновити порушене право Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз», вчинивши виконавчі дії щодо закінчення виконавчого провадження №64169376 із застосуванням передбачених Законом правових наслідків.
Місцевий господарський суд вказав, що у справі відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили та яке підлягає виконанню, отже, виконавче провадження №64169376, що відкрите на підставі наказу виданого на виконання скасованої постанови Західного апеляційного господарського суду від 20 грудня 2020 року у справі № 907/62/18 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року, яке у зв`язку зі скасуванням зазначеної постанови суду апеляційної інстанції є таким, що не набрало законної сили, належить закрити відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Названа норма Закону є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження і, оскільки виконавчий документ уже пред`явлений до виконання, відсутня потреба звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Виконавче провадження у цьому випадку належить закінчити на зазначеній підставі. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у цій справі виконавчий документ на виконання рішення суду першої інстанції не видавався, судом не поновлювався строк на подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, апеляційна скарга прийнята до розгляду на рішення, за яким не видавався виконавчий документ, виконавцем не надано доказів отримання відповідного судового рішення, відтак зупинення виконавчого провадження є неправомірним..
За таких фактичних обставин справи та з огляду на наведені приписи законодавства суд констатував, що приватний виконавець, прийнявши за відсутності правових підстав оскаржувану постанову про зупинення виконавчого провадження та ухилившись від вчинення виконавчих дій щодо закінчення виконавчого провадження із застосуванням передбачених правових наслідків, допустив порушення Закону України «Про виконавче провадження» та прав скаржника боржника у виконавчому провадженні, що є підставою для задоволення скарги. 
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18, винести постанову, якою відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» у задоволенні скарги від 18.03.21 №880-ск-1957-0321.
Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що наказ Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №64169376, був виданий на підставі рішення суду першої інстанції від 10 липня 2019 року і постанови Західного апеляційного господарського суд від 02 грудня 2020 року у справі №907/62/18, якою було відмовлено відповідачу (боржникові) у задоволенні апеляційної скарги. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції і направляючи її до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, Верховний Суд залишив в силі рішення суду першої інстанції на підставі якого був виданий наказ від 30 грудня 2020 року №907/62/18. Тобто рішення суду першої інстанції наразі чинне але у зв`язку із скасуванням Верховним Судом постанови суду апеляційної інстанції від 02 грудня 2020 року не набрало законної сили, таке перебуває на новому розгляді суду апеляційної інстанції.
Наслідки закриття виконавчого провадження встановлені приписами ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. (п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17 жовтня 2012 року №9). Тобто, за умови залишення апеляційним судом чинним рішення суду першої інстанції (відмова у задоволенні апеляційної скарги при повторному розгляді) стягувач не зможе скерувати наказ від 30 грудня 2020 року №907/62/18 на повторне примусове виконання оскільки це буде суперечити ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження". 
Наказ Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18 не визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому на підставі ст.38 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження зупиняться виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім тих документів, що підлягають негайному виконанню).
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" просить оскаржену ухвалу залишити без змін. Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не базуються на жодних нормах чинного законодавства, а оскаржену ухвалу такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, із застосуванням усіх обставин справи та дослідженням усіх доказів у справі. Суд першої інстанції належним чином дослідив всі матеріали справи, надав оцінку доводам сторін, прийняв правомірне рішення про визнання рішень, дій та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. незаконними та зобов`язав вчинити виконавчі дії щодо закінчення виконавчого провадження №64169376. У спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що у силу приписів ст. 241, 317 ГПК України оскільки у справі №907/62/18 відкрите апеляційне провадження, рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, а отже не підлягає виконанню. Посилання апелянта на п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17 жовтня 2012 року №9 є хибним і не підлягає застосуванню, оскільки AT «Закарпатгаз» строки на апеляційне оскарження не порушив; судовий наказ виданий після того, як постановою Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції було залишене без змін і таке набрало законної сили 02 грудня 2020 року; Верховний Суд скасував постанову апеляційної інстанції повністю та направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції
Крім того, відповідно до ч.1,3 ст. 327 ГПК України, п.п. 2,6 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження, раніше виданий судовий наказ у справі № 907/62/18 від 30 грудня 2020 року не відповідає вимогам виконавчого документа, оскільки містить неправдиві відомості щодо дати прийняття і номеру рішення згідно з яким видано документ, а також дати набрання рішенням законної сили. А отже, оскільки зазначений наказ не відповідає встановленим законом вимогам виконавчого документу, то у будь-якому випадку такий не може бути пред`явлений виконання у майбутньому.
У випадку задоволення позовних вимог НАК «Нафтогаз України» повністю або частково, останньому, відповідно до норм законодавства, необхідно буде звернутися до суду першої інстанції для отримання нового наказу, який би містив правдиві дані, та відповідав вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Апеляційне провадження у справі № 907/62/18 зупинене i невідомо коли рішення у справі № 907/62/18 набуде законної сили. У випадку поновлення виконавчого провадження та повторного накладення арешту на все майно АТ «Закарпатгаз» на невизначений час, останній не зможе здійснювати свою діяльність, що в результаті призведе до банкрутства товариства, зупинення його ліцензованої діяльності з розподілу природного газу, створить загрозу безпечній експлуатації газорозподільчих мереж, безперебійному та безпечному транспортуванню/розподілу природного газу кінцевим споживачам, призведе до соціальної напруги, позбавить АТ «Закарпатгаз» можливості виконувати свої грошові зобов`язання перед контрагентами товариства.
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 07 травня 2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18; витребував матеріали справи.
Розгляд справи призначено на 01 липня 2021 року. У судовому засіданні 01 липня 2021 року суд оголосив перерву на 08 липня 2021 року.
У судовому засіданні 01 липня 2021 року представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, на підтвердження своєї правової позиції додатково назвав постанову Верховного Суду у справі №925/1239/17 від 16 червня 2021 року.
Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, подав суду додаткові пояснення, у яких зазначає, що постанова Верховного Суду у справі №925/1239/17 від 16 червня 2021 року не підлягає застосуванню до спірних правовідносин у справі №907/62/18, а суд апеляційної інстанції зобов`язаний відійти від висновків Верховного Суду у справі №925/1239/17, оскільки такі суперечать Конституції України, нормам чинного законодавства та висновкам Верховного Суду у інших справах з таких підстав:
Обставини у справі №925/1239/17 та у справі №907/62/18 є різними (накази Господарського суду Черкаської області видано 10 грудня 2019 року не на виконання скасованої постанови, а на виконання рішення; відмінними є обставини у справі №907/62/18, адже оскаржена постанова Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року була підставою для видачі наказу, і така у наказі (на відміну від справи №925/1239/17) зазначена; виданий 30 грудня 2020 року наказ у справі №907/62/18 не відповідає вимогам виконавчого документа, тому не підлягає виконанню, а отже виконавче провадження підлягає закінченню (п.5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
За приписами частини першої статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18 належить скасувати з таких підстав:
Обставини справи: 
Господарський суд Закарпатської області рішенням від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 стягнув з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму 292 789 407,14 грн, у тому числі: основного боргу - 195 761 999,53 грн, 3 % річних - 10 829 443,83 грн, інфляційних втрат - 47 392 929,44 грн, пені - 38 805 034,34 грн, судового збору - 616 700,00 грн.
Західний апеляційний господарський суд постановою від 02 грудня 2020 року залишив без змін рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18. 
30 грудня 2020 року Господарський суд Закарпатської області видав наказ №907/62/18 як вказано у наказі на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року про: стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму 292 789 407,14 грн, у тому числі: основного боргу -195 761 999,53 грн, 3 % річних - 10 829 443,83 грн, інфляційних втрат - 47 392 929,44 грн, пені - 38 805 034,34 грн, судового збору - 616 700,00 грн.
Постановою від 16 січня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. відкрив виконавче провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року № 907/62/18. 
23 лютого 2021 року Верховний Суд скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі №907/62/18, справу направив на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.
Постановою від 01 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. зупинив виконавче провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18. У постанові, підставою зупинення виконавчого провадження названо постанову Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі №907/62/18 та статтю 38 Закону України «Про виконавче провадження».
03 березня 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" звернулося до виконавця із заявою закінчити виконавче провадження на підставі ст. 317 ГПК та п. 5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі скасуванням рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.
Виконавець листом від 09 березня 2021 року повідомив боржника про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 не скасовано, справа надіслана до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. До закінчення апеляційного провадження виконавець на підставі ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» 01 березня 2021 року прийняв постанову про зупинення виконавчого провадження. Повідомив також про те, що накладені у межах виконавчого провадження арешти на майно та кошти боржника протягом строку, на який зупинено виконання виконавчих дій, не знімаються.
19 березня 2021 року до Господарського суду Закарпатської області суду надійшла скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз", яку Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 29 березня 2021 року у справі №907/62/18 задовольнив; визнав незаконною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. від 01 березня 2021 року про зупинення виконавчого провадження №64169376; визнав незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. щодо ухилення від закінчення виконавчого провадження № 64169376; зобов`язав приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. усунути порушення, поновити порушене право Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз», вчинивши виконавчі щодо закінчення виконавчого провадження № 64169376 із застосуванням передбачених Законом правових наслідків.
Суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18.
Статтею 19 Конституції України установлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. 
Згідно з статтею 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
  Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, інших посадових осіб органів державної виконавчої служби та приватних виконавців під час виконання судових рішень урегульовано розділом VІ "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ГПК України.
Згідно зі  статтею 339 ГПК України  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього  Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом «а» частини першої  статті 341 ГПК України  встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
Частиною першою статті 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Указаний Закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 названого Закону).
За текстом статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. (ч.2 ст.39). 
У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.(ч.3 ст.39).
Як вже зазначено, Господарський суд Закарпатської області рішенням від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року, стягнув з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму 292 789 407,14 грн, у тому числі: основного боргу - 195 761 999,53 грн, 3 % річних - 10 829 443,83 грн, інфляційних втрат - 47 392 929,44 грн, пені - 38 805 034,34 грн, судового збору - 616 700,00 грн.
30 грудня 2020 року Господарський суд Закарпатської області видав наказ №907/62/18 на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року - стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму 292 789 407,14 грн, у тому числі: основного боргу -195 761 999,53 грн, 3 % річних -10 829 443,83 грн, інфляційних втрат - 47 392 929,44 грн, пені - 38 805 034,34 грн, судового збору - 616 700,00 грн.
Тобто, у наказі від 30 грудня 2020 року №907/62/18 відображено зміст резолютивної частини рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18. 
Зазначення у наказі №907/62/18 про те, що такий видано на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року, не змінює суті цього виконавчого документа, у якому вказана резолютивна частина рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18, яке й підлягає примусовому виконанню. 
Постановою від 16 січня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. відкрив виконавче провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року № 907/62/18 про: стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суму 292 789 407,14 грн, у тому числі: основного боргу -195 761 999,53 грн, 3 % річних -10 829 443,83 грн, інфляційних втрат - 47 392 929,44 грн, пені - 38 805 034,34 грн, судового збору - 616 700,00 грн.
Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду постановою від 23 лютого 2021 року у справі №907/62/18 скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року, а справу №907/62/18 передав на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.
Апеляційна скарга Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 перебуває на розгляді Західного апеляційного господарського суду, який ухвалою від 15 жовтня 2019 року поновив Акціонерному товариству “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз” на рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18. Ця ухвала є чинною.
Отже, рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 не набрало законної сили.
Також, Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 23 березня 2021 року зупинив дію рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18 до завершення апеляційного провадження. 
За наведених обставин і в силу приписів статті 38 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року № 907/62/18 підлягало зупиненню. 
Відтак, постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. від 01 березня 2021 року про зупинення виконавчого провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18 є правомірною. 
Щодо закриття виконавчого провадження №64169376.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
Як уже зазначено, рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18, резолютивна частина якого відображена в наказі Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18, не скасовано ні судом апеляційної, ні судом касаційної інстанцій, таке не визнано нечинним. 
Немає й доказів, що виконавчий документ - наказ Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18 визнаний таким, що не підлягає виконанню. 
Натомість, після скасування Верховним Судом постанови Західного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року і передачі справи на новий розгляд суду апеляційної інстанції, рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі №907/62/18 є таким, що не набрало законної сили. Апеляційне провадження у справі №907/62/18 не завершено. 
Тому правові підстави, передбачені пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (про наявність яких стверджує боржник) для закінчення виконавчого провадження №64169376 з виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30 грудня 2020 року №907/62/18 - відсутні. 
Ураховуючи наведене, висновки місцевого господарського суду в ухвалі від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18 не відповідають встановленим обставинам, не грунтуються на законі. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18 скасувати, прийняти нове судове рішення:
Відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" від 18.03.21 №880-ск-1957-0321 про визнання рішення, дії та бездіяльності приватного виконавця незаконними та зобов`язання вчинити дії. 

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови підписано 26 липня 2021 року. 

Головуючий суддя                                                   В.М. Гриців          
                    
           Суддя                                                    О.В. Зварич
           Суддя                                                   О.І. Матущак