ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2021 року 
м. Київ
Справа №  916/3395/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
ФОП Чіклікчі М.М. - адвоката Хомко С.В. 
Арбітражного керуючого Данілова А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції  з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" касаційну скаргу  Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 20.05.2021
у складі колегії суддів: Аленіна О.Ю. - головуючого, Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.
у справі  № 916/3395/20 
за заявою   Фізичної особи-підприємця Чіклікчі Марії Михайлівни 
про  визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ: 
1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи-підприємця Чіклікчі Марії Михайлівни, введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи-підприємця Чіклікчі М.М., керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича, тощо.

2. У березні 2021 Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Чіклікчі Марії Михайлівни на підставі п.1 ч.7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 задоволено заяву кредитора Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Чіклікчі М.М., припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи-підприємця Чіклікчі М.М. та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Данілова А. І., скасувати мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою господарського суду Одеської області від 15.12.2020, провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Чіклікчі Марії Михайлівни - закрито.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 

4. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ФОП Чіклікчі М.М. звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

5. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 скасовано, справу № 916/3395/20 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.    

Рух касаційної скарги

6. Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2021 у справі 916/3395/20 відкрито касаційне провадження у справі №  916/3395/20 за касаційною скаргою Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021; призначено розгляд касаційної скарги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на 10 серпня 2021 року о 10:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

7. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. від 22.07.2021 прийнято касаційну скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 916/3395/20, колегією суддів до свого провадження; задоволено клопотання Арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича від 16.07.2021   № 02-01/14 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 10.08.2021 у справі №     916/3395/20.

8. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 03.08.2021 № 29.3-02/2389 у зв`язку із відпусткою судді Погребняка В.Я. відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010     № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/3395/20.

9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями, справу № 916/3395/20 за касаційною скаргою Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. (головуючого), Жукова С.В., Васьковського О.В.

10. Ухвалою Верховного суду від 03.08.2021, зокрема, прийнято касаційну скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 916/3395/20, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В. до свого провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

11. Не погоджуючись з прийнятою постановою, Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити  в силі ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.20214; здійснити розподіл судових витрат понесених скаржником у суді касаційної інстанції.

12. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

12.1. Судове рішення апеляційної інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права - статті 61, частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс з процедур банкрутства), та з порушенням норм процесуального права - 8 Конституції України, 2, 3, 11, 13, 237, 276 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконного та такого, що не ґрунтуються на обставинах справах, судового рішення.

12.2. Південно-західним апеляційним господарським судом залишені поза увагою висновки Верховного Суду, викладені, у постанові від 30.09.2020 у справі                              № 922/3911/19. Наведено витяг з вказаної постанови: "...Вказуючи про недотримання боржником - фізичною особою ОСОБА_1 семиденного строку на подання до суду виправленої декларації в порядку пункту 1 частини 1 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства місцевий господарський суд дійшов висновку, що повноважними зборами кредиторів прийнято обгрунтоване рішення про необхідність закриття провадження у справі про банкрутство, у зв`язку з чим закрив провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства ...".

12.3. Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

12.4. Посилання апеляційної інстанції на примітки до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" не відповідає суті положень ГПК України та суперечить завданням господарського судочинства.

12.5. Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються в декларації незалежно від їх вартості та всі доходи Боржника повинні бути відображені у повному обсязі, і не лише про Боржника, а і про членів його родини, що загалом залишено поза увагою, адже саме під час підприємницької діяльності Боржника, є зареєстроване майно.

12.6. Вартість автівки зазначена станом на лютий 2021 року, хоча заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржником подана у жовтні 2020 року.
12.7. Наразі існує заборгованість ФОП Чіклікчі М.М. у вигляді штрафу у розмірі                    540 140, 00 грн та пені у розмірі 540 140, 00 грн на користь Державного бюджету, а також судового збору у розмірі 16 234, 20 на користь Відділення. У зв`язку із невиконанням у добровільному порядку ФОП Чіклікчі М.М рішення № 09-р/к у справі № 10-03/2018 Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до суду про стягнення штрафу та пені.

12.8. Господарським судом Одеської області в ухвалі від 16.03.2021 у справі                  № 916/3395/20 законно встановлено, що всупереч частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства Боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи.

12.9. За змістом протоколу зборів кредиторів від 22.02.2021 представнику боржника було відомо про результати проведення перевірки та недоліки, що містять декларації про майновий стан, однак виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї до Господарського суду Одеської області не подано.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

13. ФОП Чіклікчі М.М. подано відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

14. Аргументи наведені  у відзиві полягають у наступному.

14.1. Місцевий господарський суд вказав на обов`язковість внесення до декларації відомостей про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми незалежно від їх вартості, пославшись на роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції. Водночас, боржник у даній справі ФОП Чіклікчі М.М. не відноситься до осіб у відповідності до статті З Закону України "Про запобігання корупції", на яких розповсюджується дія цього закону. Закон України "Про запобігання корупції" не регламентує порядок заповнення та подання декларацій боржниками у справах про неплатоспроможність.

14.2. Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи визначено Кодексом України з процедур банкрутства. Названим Кодексом також врегульовано порядок заповнення та подання боржниками декларації про майновий стан. Зокрема, статтею 116 КУзПБ декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до п. 11 ч. З ст. 116 КУзПБ форма декларації про майновий стан боржника затверджується державним органом з питань банкрутства. Згідно з п. З примітки до Наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року, за який подається декларація.

14.3. Судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що вартість належного боржнику транспортного засобу перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

14.4. Суд апеляційної інстанції правильно встановив, що отриманий ФОП Чіклікчі М.М. дохід від надання земельних ділянок в оренду у 2018 та 2019 роках, а також вартість транспортного засобу, що перебуває у власності боржника, не перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати, та відповідно, не є обов`язковими для внесення до декларації про майновий стан боржника.

14.5. У звіті керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника вказано, що відомості, зазначені боржником у деклараціях про майновий стан, з урахуванням додатково наданих до суду першої інстанції декларацій, відповідають відомостям, що було отримано арбітражним керуючим в межах проведених заходів, зазначених у цьому звіті (т.2, а.с. 104-107).

14.6. У відповідності до протоколу №  1 зборів кредиторів арбітражний керуючий доповів зборам кредиторів зміст звіту про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника та зазначив, що за результатами перевірки волостей, зазначених у деклараціях встановлено, що відомості про майновий стан боржник, зазначені у деклараціях, відповідають відомостям, що було отримано арбітражним керуючим в межах проведення заходів зазначених у звіті (т.2, а.с. 59-60).

14.7. обов`язок подати виправлені декларації виникають у боржника відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ тільки у разі встановлення у звіті керуючого реструктуризацією факту внесення до декларацій неповної та/або недостовірної інформації. І лише, якщо боржник протягом семи днів після отримання такого звіту не усунув недоліки декларацій, суд може закрити провадження у справі.

15. У судовому засіданні 10.08.2021 представник боржника та арбітражний керуючий заперечували проти касаційної скарги.

Розгляд клопотань Верховним Судом

16. Представником ФОП Чіклікчі М.М. подано клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у даній справі.

17. Вказане клопотання мотивовано тим, що у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 904/1454/20 наявний наступний висновок: "27. Аргументи скаржника (пункт 12.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке. 27.1 Частиною п`ятою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. 27.2 Як встановлено судами попередніх інстанцій ОСОБА_2 13.03.2020 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області звернувся із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника в порядку, передбаченому нормами Кодексу України з процедур банкрутства. 27.3 Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4 723 грн. 27.4 З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що невідображення боржником у деклараціях за 2017 та 2019 роки отримання доходу у загальному розмірі 38 534,00 грн не свідчить про порушення вимог закону останнім."

18. У судовому засіданні 10.08.2021 представник боржника та арбітражний керуючий підтримали вказане клопотання.

19. Розглянувши вказане клопотання колегія суддів дійшла наступних висновків.

20. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду враховує, що судовими рішеннями у  подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є         предмети спору,         підстави позову,         зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце  однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.  Аналогічний висновок викладено, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі                      № 523/6003/14-ц, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, від 20.06.2018 у справі                   № 755/7957/16-ц, від 26.06.2018 у справі № 2/1712/783/2011, від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04.07.2018 у справі № 522/2732/16-ц, від 19.05.2020 у справі                № 910/719/19, від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц.

21. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

22. Суд зазначає, що висновки у наведеній заявником постанові від 25.05.2021 у справі № 904/1454/20 та у цій справі (№ 916/3395/20) не можуть вважатися в цьому випадку подібними через те, що на висновки у справі № 904/1454/20 скаржник послався, виокремивши їх із контексту судових рішень пункт 27 постанови щодо відхилення аргументів касаційної скарги у цій справі, не урахувавши обставин справи у спірних правовідносинах та предмету спору, в контексті досліджуваних судом у вказаній справі доказів та встановлених фактичних обставин.

23. З огляду на викладене, Суд відхиляє клопотання представника ФОП Чіклікчі М.М. про закриття касаційного провадження як такі, що необґрунтовані належним чином.

Позиція Верховного Суду

24. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

26. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

27. Частиною 1  статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства  (далі - Кодекс з процедур банкрутства) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

28. Відповідно до  статті 113 Кодексу з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

29. В провадженні Господарського суду Одеської області перебуває справа про неплатоспроможність боржника - ФОП Чіклікчі М.М.

30. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2021 визнано кредиторські вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ФОП Чіклікчі М.М. у розмірі 1 098 514,20 грн.

31. У березні 2021 Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ФОП Чіклікчі М.М. на підставі п.1 ч.7 ст. 123 Кодексу з процедур банкрутства, оскільки боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна (недостовірна) інформація, зокрема не зазначено про наявність рухомого майна, а саме автомобілю, а також не зазначено інформації про доходи отримані від підприємницької діяльності та про дохід від передачі в оренду майна (земельних ділянок).

32. Отже, предметом розгляду є заява кредитора про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ФОП Чіклікчі М.М. та наявність правових підстав для її задоволення в порядку пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу з процедур банкрутства.

33. Згідно приписів пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу з процедур банкрутства суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо: 1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

34. Суд першої інстанції, враховуючи порядок денний зборів кредиторів боржника про розгляд звіту за результатами перевірки декларацій про майновий стан фізичної особи-підприємця Чіклікчі М.М. та зміст протоколу зборів кредиторів від 22.02.2021 дійшов висновку, що представнику боржника було відомо про результати проведення перевірки та недоліки, що містять декларації про майновий стан, однак виправлену декларацію до суду не надано, у зв`язку з чим задовольнив заяву кредитора - Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про закриття провадження у справі про неплатоспроможність                                 ФОП Чіклікчі М.М.

35. Суд апеляційної інстанції не погодився з рішенням суду першої інстанції та дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі                   пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу з процедур банкрутства, оскільки обставини щодо неповноти (недостовірності) відомостей зазначених боржником у деклараціях про майновий стан не знайшли свого підтвердження за результатами апеляційного розгляду справи.

36. Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції враховуючи наступне.

37. Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, частиною третьою статті 116 Кодексу з процедур банкрутства.

38. Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначені, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу з процедур банкрутства.

39. Згідно приписів статті 116 Кодексу з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається, зокрема, декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

40. Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

41. До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

42. Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

43. Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,               ФОП Чіклікчі М.М. було надано декларації про майновий стан боржника у справі про банкрутство за 2017, 2018 та 2019 роки (т.1, а.с. 49-93).

44. 22.01.2021 від Державної податкової служби України до Господарського суду Одеської області надійшов лист від 18.01.2021 № 459/5/99-00-04-02-04-05 про отримані ФОП Чіклікчі М.М. доходи від підприємницької діяльності згідно з податковою звітністю за період з 2017 по 2019 роки (т.1, а.с. 207-116).

45. Оскільки інформацію про отримані від зайняття підприємницькою діяльністю доходи, яка вказана у листі Державної податкова служба України від 18.01.2021 не було зазначена ФОП Чіклікчі М.М. у поданих разом з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність деклараціях, боржником 01.02.2021 було подано до суду першої інстанції виправлені декларації про майновий стан боржника (т.2, а.с. 8-29).

46. У звіті керуючого реструктуризацією від 22.02.2021 № 02-01/916/3395/20-20 про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника вказано, що відомості, зазначені боржником у деклараціях про майновий стан, з урахуванням додатково наданих до суду першої інстанції декларацій, відповідають відомостям, що було отримано арбітражним керуючим в межах проведених заходів, зазначених у цьому звіті (т.2, а.с. 104-107).

47. Жодних відомостей про зазначення боржником у деклараціях неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, а також про необхідність виправлення такої інформації, наданий керуючим реструктуризацією звіт про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника не містить. 

48. 22.02.2021 були проведені збори кредиторів боржника, на яких були присутні представники боржника, Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та арбітражний керуючий Данілов А.І. 

49. У відповідності до протоколу №1 зборів кредиторів від 22.02.2021 арбітражний керуючий Данілов А.І. доповів зборам кредиторів зміст звіту про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника та зазначив, що за результатами перевірки відомостей, зазначених у деклараціях встановлено, що відомості про майновий стан боржник, зазначені у деклараціях, відповідають відомостям, що було отримано арбітражним керуючим в межах проведення заходів зазначених у звіті               (т.2, а.с. 59-60). 

50. Відомостей з приводу зазначення неповних (недостовірних) відомостей у деклараціях, та необхідності їх виправлення боржником, протокол збрів кредиторів також не містить.

51. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції спростувала висновки суду першої інстанції про те, що зі змісту протоколу представнику боржника було відомо про результати проведення перевірки та наявність недоліків у декларації боржника та їх неусунення.

52. Крім того, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи визначено у Кодексі України з процедур банкрутства, який є спеціальними законом у відповідних правовідносинах.

53. Так, за приписами 116 Кодексу з процедур банкрутства декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. 
54. Як встановлено судом апеляційної інстанції наявні матеріали справи не містять, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження того, що вартість належного боржнику транспортного засобу перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати та встановлено:

- у відповідності до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 грн, отже, 30 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2017 становило 96    000,00 грн;

- відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 грн, отже, 30 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 становило 111  690,00 грн;

- згідно з статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 грн, отже, 30 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 становило 125  190,00 грн;

- відповідно до облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 20.01.2021 на ім`я Чіклікчі М.М. 18.01.2001 зареєстровано автомобіль Volkswagen Golf, д/з НОМЕР_1 , 1990 р.в., червоного кольору, який значиться на обліку.

- У звіті керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника вказано, що згідно з довідкою №10 від 04.02.2021 найбільш ймовірна вартість даного транспортного засобу складає еквівалент 1200-2000 дол. США (34  057,95 - 56  763,20 грн станом на час звернення з заявою про відкриття провадження про неплатоспроможність до суду першої інстанції).

55. Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, ФОП Чіклікчі М.М. у 2018 було отримано дохід від надання земельної ділянки в оренду СФГ "Балкани" у розмірі 66    335,40 грн та у 2019 у розмірі 45    652,17 грн.

56. Отже, суд апеляційної інстанції встановив, що отриманий ФОП Чіклікчі М.М. дохід від надання земельних ділянок в оренду у 2018 та 2019 роках, а також вартість транспортного засобу, що перебуває у власності боржника, не перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати, та відповідно, не є обов`язковими для внесення до декларації про майновий стан боржника.

57. В статті 77 ГПК України закріплено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

58. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 300 ГПК України).

59. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі  пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу з процедур банкрутства. 

60.  Щодо аргументів касаційної скарги (п. 12.2. постанови) щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду викладених у постанові від 30.09.2020 у справі № 922/3911/19 з огляду на таке.

60.1. У наведеній справі постановою суду апеляційної інстанції  скаргу фізичної особи ОСОБА_1 задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу № 922/3911/19 направлено до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду. Суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції, що за встановлених судом обставин, рішення зборів кредиторів про необхідність закриття провадження від 17 квітня 2020 року, клопотання керуючого реструктуризацією від 21 квітня 2020 року, клопотання АТ "Кредобанк" від 27 квітня 2020 року; АТ "Універсал Банк" від 04 травня 2020 року, поданих в порядку пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, не є обґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.  Крім того, зазначено, що у даному випадку боржником виправлена декларація була надіслана до суду під час дії Закону №540-ІХ від 30.03.2020, отже, ураховуючи ситуацію, що склалася в Україні, пов`язану із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, рекомендації Всесвітньої організації охорони здоров`я, Міністерства охорони здоров`я України та відсутність доказів на підтвердження наявності у фізичної особи Шатіла Сергія Вікторовича технічної можливості відправити виправлену декларацію у визначений Кодексом України з процедур Банкрутства строк, що встановлено судом апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції вважає справедливим визнання пропуск строку для подачі виправленої декларації до суду таким, що відбувся за поважних причини.

60.2. Крім того, скаржник послався на постанову Верховного Суду у справі                             № 922/3911/19, виокремивши їх із контексту постанови висновок місцевого господарського суду у цій справі, не врахувавши висновків суду касаційної інстанції за результатами розгляду цієї справи. Так, зокрема, у даній справі № 922/3911/19, хоча і за різних обставин справи, проте суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції, яким було скасовано ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку пункту 1 частини    7 статті 123 Кодексу України.

60.3. Отже, обставини наведеної справи № 922/3911/19  не є тотожними зі справою № 916/3395/20 яка розглядається.

61. Крім того, аргументи скаржника щодо неправомірно посилання судом апеляційної інстанції на примітки до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" і що таке посилання суперечить суті положень ГПК України та суперечить завданням господарського судочинства є необгрнутованими з огляду на наступне.

61.1. Суд апеляційної інстанції приймаючи оскаржуване судове рішення застосовував до спірних правовідносин норми спеціального закону, зокрема, статтю 116 Кодексу з процедур банкрутства, якою встановлено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. 

61.2. Разом з тим, зазначений судом апеляційної інстанції пункт 3 приміток до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" лише дублює друге речення частини 5 статті 116 Кодексу з процедур банкрутства і не суперечить його змісту, а тим більше положенням процесуального закону та завданням господарського судочинства.

62. Аргументи скаржника, наведені у пунктах 12.5, 12.8.,12.9. постанови колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються обставинами справи, встановленими судом апеляційної інстанції, зокрема: боржник у даній справі -  ФОП Чіклікчі М.М. не відноситься до осіб у відповідності до ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", на яких розповсюджується дія цього закону; інформації з приводу зазначення неповних (недостовірних) відомостей у деклараціях, та необхідності їх виправлення боржником, ні звіт керуючого реструктуризацією ні протокол збрів кредиторів не містить. 

63. Як вже було зазначено вище, суд касаційної інстанції,  в силу приписів статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

64. Отже, аргументи скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права - статті 61, частини 3 статті 116 Кодексу з процедур банкрутства та норм процесуального права - 8 Конституції України, 2, 3, 11, 13, 237, 276 ГПК України, не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи.

65. Розглянувши аргументи скаржника, Суд також зазначає, що незгода із рішенням суду попередніх інстанцій не означає їх незаконність, як і не може вказувати на незаконність рішень його негативні наслідки для скаржника, оскільки настання цих наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь однієї із сторін є звичайним, передбаченим господарським процесом, наслідком. Подана ж касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати Суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судом апеляційної інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законне рішення суду лише через незгоду з ним скаржника з підстав суб`єктивного тлумачення його як незаконного.

66. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

67. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

68. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанцій.

69. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

70. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку, що постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі №  916/3395/20 прийнято відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її зміни або скасування не вбачається.

71. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі №  916/3395/20 залишити без задоволення.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі №  916/3395/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В.  В. Білоус

Судді                                                                                                   О.  В. Васьковський

                                                                                                С.  В. Жуков