Справа № 450/971/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О. 
Провадження № 33/811/885/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2021 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.
       Згідно постанови судді, ОСОБА_1 о 12:45 год. 07 березня 2021 року на 10 км + 800 м автодороги Львів-Шегині керував автомобілем ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510 ARND 0053 у присутності двох свідків, результат огляду – 0,96%, тест №3, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що постанова є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що суд першої інстанції не провів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх наявних фактичних даних і обставин, які згідно ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню. Зазначає, що місцевий суд належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи і розглянув без його участі, чим грубо порушив його конституційне право на захист. 
       Просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без його участі, а про згадану постанову він дізнався лише 30 квітня 2021 року, коли його зупинили працівники поліції та склали стосовно нього протокол за ч.4 ст. 126 КУпАП; скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі. 
       Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду та приходить до висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196640 від 07 березня 2021 року; тестом-роздруківкою №3 з приладу Drager Alcotest 7510 ARND 0053 від 07 березня 2021 року з результатом 0,96 %; DVD-R диском з записами з відеокамер працівників поліції, на яких зафіксовано факт вчинено правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому значиться підпис  ОСОБА_1  про його згоду з результатом огляду; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2  та ОСОБА_3  та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Щодо покликань правопорушника ОСОБА_1 в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у його відсутності, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови з огляду на наступне. 
       Як вбачається з матеріалів справи, розгляд такої в суді першої інстанції неодноразово призначався з відповідним викликом правопорушника, однак останній до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив. 
       З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить підпис про отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що розгляд справи відбудеться у Пустомитівському районному суді Львівської області, не вживала заходів для явки до суду, а тому її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, а відтак апеляційний суд не вбачає порушень суддею вимог закону. 
Отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_1 , оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
       Окрім цього, право ОСОБА_1 на участь у розгляді справи відновлене, зокрема, шляхом подачі ним апеляційної скарги.
       Таким чином, покликання правопорушника ОСОБА_1 про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає. 
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

       поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2021 року. 
       Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.