Апеляційне провадження № 22-ц/824/9466/2021

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 серпня 2021 року                                                                                   м. Київ
Унікальний номер 752/26184/19
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В.,
            розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»,
            на рішення Голосіївського районного суду м.Києва, ухваленого 24 лютого 2021 року в приміщенні суду під головуванням судді Мазур Ю.Ю.,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
 У грудні 2019 року ПАТ "СГ "ТАС" звернулося   з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу.
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 05.01.2018 по вул. Набережно-рибальська в м. Київ, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Договором добровільного страхування наземного транспорту FO-00019642, укладеним між Приватним акціонерним товариством «ТАС» як страховиком, був забезпечений транспортний засіб «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_2 . 19.01.2019 ПрАТ «СК «ТАС» було зареєстровано заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2 . Розмір страхової суми згідно Договору добровільного страхування наземного страхування FO-00019642 від 15.09.2017 становить 700000,00 грн. Вартість відновлювального ремонту згідно Рахунку № СФ-0000007 від 10.01.2018 ФОП ОСОБА_3 становить 52600,00 грн. ПрАТ «СК «ТАС» виконало всі обов`язки по виплаті страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю страхувальника, передбачені Законом України «Про страхування». 19.06.2019 позивач направив вимогу про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу на адресу ОСОБА_1 07.11.2019 позивачем була направлена повторна вимога до відповідача.
З огляду на викладене, просило стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 52600,00 грн та судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 24 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, представник ПАТ «СГ «ТАС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, зокрема, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не прийнято до уваги та не надано оцінки доказу сплати страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 в розмірі 52 600,00 грн., який направлено представником позивача до відкриття провадження у справі окремим клопотанням та зареєстровано судом першої інстанції 20.01.2020.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції позивачем не подано.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 05.01.2018 близько 13 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Набережно-рибальська, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ ЛАНОС», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16.02.2018 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП. За вчинення адміністративного правопорушення накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту перерахування коштів та виконання обов`язків по викладу страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Проте, апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1  статті 1188 ЦК України).
Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).
Відповідно до частини третьої ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до Звіту № 234-2018 від 04 червня 2018 року про оцінку колісного транспортного засобу, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HyudaiTucson» д.н.з. НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження в ДТП, складає26 258,25 гривень. (в тому числі ПДВ на вартість замінених складових та матеріалів) (а.с.11)
Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
19.01.2019 ПрАТ «Страхова група «ТАС» було зареєстровано заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Nissan Murano», державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2 .
Розмір страхової суми згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту FO-00019642 від 15.09.2017 становить 700000,00 грн.
Вартість відновлювального ремонту, згідно Рахунку № СФ-0000007 від 10.01.2018 ФОП ОСОБА_3 становить 52600,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, на адресу Голосіївського районного суду м.Києва 13.01.2020 (зареєстровано судом 20.01.2020 за Вх.№ 2924) представником позивача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме належним чином завіреної копії платіжного доручення № 57198 від 26.01.2018 про перерахування позивачем ФОП ОСОБА_5 52 600,00 грн.; призначення платежу: страхове відшкодування зг.дог.FO19642 від 15.09.2017, на рем.Ниссан НОМЕР_5 , власник ОСОБА_2 рахунок СФ-0000723 від 10.01.18р., без ПДВ (ас.44-46).
Проте, суд першої інстанції на надані представником позивача докази уваги не звернув, у зв`язку з чим ухвалив помилкове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності страхової виплати.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає доведеними позовні вимоги простягнення з винної особи  виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 52 600,00 грн.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про  задоволення позову.
В порядку статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4802,50 грн.
В зв`язку з тим, що ціна позову в справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,  суд,-  
 
П О С Т А Н О В И В :
            Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду м.Києва  від 24 лютого 2021 року  скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ЄДРПОУ 30115243) 52 600 (п`ятдесят дві тисячі шістсот) грн. 00 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та 4 802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп. судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач:                                                           
 
Судді: