ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/1145/21	Головуючий у 1-й інстанції Марцінка І.Б. 	
Провадження № 33/817/442/21 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю ОСОБА_1 , адвоката Стройванса В.Л.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
       Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. 
       Згідно з даною постановою, 25.05.2021 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував т.з. Opel Vektra н.з. НОМЕР_1 по вулиці Івана Франка в смт. Микулинці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest 6810 та їхати в медичний заклад водій категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, склад якого передбачений ч.1ст. 130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року.
Зазначає, що він не погоджується із зазначеною постановою.
Посилається на те, що перед складанням протоколу йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки або у медичному закладі, однак ці записи відсутні по причині того, що записи зйомки постійно перериваються без дотримання хронометражу.
Вказує, що зйомка проводилась на звичайний смартфон, що не могло забезпечити постійної фіксації події, яка мала місце, коли його транспортний засіб був зупинений патрульною поліцією.
Наголошує на тому, що надані суду записи зйомки складаються з п`яти частин, що дає можливість видалення частини записів з смартфона і безпосередньо ті записи, де він погоджувався на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.
Вказує, що суд безпідставно відмовив у його клопотанні про витребування у працівників поліції повного запису відео зйомки, що давало б повну картину подій цього дня.
Посилається на те, що не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , яка стверджувала, що перед складанням протоколу ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на місці, однак він погодився пройти його у медичному закладі.
       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Стройванса В.Л., які підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.        
       Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 25.05.2021 року серії ОБ № 008136 складений поліцейським СРПП відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Мервою П., відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 25.05.2021 року о 16 год. 00 хв. т.з. Opel Vektra н.з. НОМЕР_1 по вулиці Івана Франка в смт. Микулинці з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest 6810 та їхати в медичний заклад водій категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
       Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.
Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки, зокрема, ОСОБА_1 в порушення п.2.1 а, п.2.3 в, п.31.4.7 є, п. 9.9 б ПДР, керував т/з марки Opel Vektra н.з. НОМЕР_1 без ременів пасивної безпеки, не пред`явив посвідчення водія, не мав автомобільної аптечки, після зупинки не увімкнув аварійний сигнал. Окрім того, під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 вказав, що йому зрозуміла причина зупинки.
Як стверджує відеозапис, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Драгер чи в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.
       Відповідно до пункту п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
       Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Оскільки поліцейськими застосовано технічні засоби відеозапису, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Drager" та у медичному закладі, то присутність свідків в даному випадку, не є обов`язковою.
       В матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАА № 849199 від 25.05.2021 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.
Зазначена постанова підтверджує той факт, що ОСОБА_1 25.05.2021 року о 16.00 год. по вулиці Івана Франка в смт. Микулинці, керував транспортним засобом Opel Vektra н.з. НОМЕР_1 . 
Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотним порушенням вимог ст.ст.256, 268 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення. 
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує його підпис у відповідній графі протоколу.
Також водій ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколів чи після їх оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Щодо твердження про неналежність відеозаписів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, і на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки. 
       За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчинених правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.
        На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року щодо нього - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя