Ухвала
 
11 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 671/911/20
провадження № 51 – 2866 ск 21
Верховний Суд колегією суддівКасаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від               13 травня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019240000000251,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, відповідно до ст. 427 КПК у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої                та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати                              й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відтак не має повноважень перевіряти відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту дослідження доказів судом першої інстанції. 
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 вказує на незаконність вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від                    10 грудня 2020 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. 
При цьому, вважаючи оскаржувані судові рішення такими, що ухвалені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, захисник в обґрунтування своєї позиції,  фактично виражає свою незгоду з наданою судами оцінкою доказам, зазначає про однобічність розгляду провадження та по суті заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, оскільки, на його думку, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, суд не врахував докази, які свідчать про невинуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.
Крім того, посилаючись у касаційній скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник ОСОБА_4 не обґрунтовує 
в чому, з огляду на положення статей  412, 419 КПК, полягає істотність таких порушень при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції 
і яким чином ці порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що було би підставою для його скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. 
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПКу разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                      ОСОБА_3