Ухвала
Іменем України 
21 липня 2021 року
м. Київ
справа № 159/3107/19
провадження № 51- 3525 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працевлаштованого, раніше не судимого.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2020 року ОСОБА_5 засуджено:
– за ч.2 ст.307 Кримінального кодексу  України  (далі – КК), із застосуванням положень ст.69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна;
– за ч.3 ст.307 КК, із застосуванням положень ст.69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без конфіскації майна, а на підставі ч.1 ст.70 КК, із застосуванням ст. 69 КК за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без конфіскації майна. 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково та виключено з резолютивної частини вироку посилання на застосування положень ст.69 КК при призначенні ОСОБА_5 покарання на підставі ч.1 ст.70 КК, в решті  вирок суду першої інстанції залишено без змін.
ОСОБА_5 визнано винуватим за те, що він діючи з корисливих спонукань і керуючись метою збагачення, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених досудовим слідством обставинах психотропну речовину амфетамін та особливо небезпечні психотропні речовини PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого збуту, які 30 січня 2019 року отримав у відділенні №1 «Нова Пошта», у смт. Люблинець Ковельського району та зберігаючи при собі переніс до сховища, що розташоване в підвальному приміщенні будинку № 2 на вул. Незалежності у смт. Люблинець.
В подальшому у вказаному підвальному приміщенні, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, таким чином підготувавши її для збуту, а інші психотропну речовину та особливо небезпечні психотропні речовини, а саме: амфетамін в особливо великих розмірах, яка знаходилась в чотирьох полімерних пакетах, загальною  масою - 19,7325 г; особливо небезпечну психотропну речовину PVP в особливо великих розмірах в п?яти полімерних пакетах загальною массою 63,4328 г; особливо небезпечну психотропну речовину ADB-FUBINACA масою 0,5775 г, особливо небезпечну психотропну речовину 5F-ADBIKA, незаконно зберігав з метою подальшого збуту до моменту їх вилучення працівниками поліції, в проміжок часу з 18:20  по 21:15,  31 січня 2019 року під час огляду місця події підвального приміщення будинку на вул. Незалежності у смт. Люблинець.
Таким чином,  ОСОБА_5  своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК .
Крім цього, ОСОБА_5 діючи з корисливих спонукань і керуючись метою збагачення, незаконно придбавши у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених досудовим слідством обставинах психотропні речовини амфетамін, PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого збуту, які 30 січня 2019  року отримав у відділенні №1 «Нова Пошта», що на вул. Незалежності, 2  у смт. Люблинець Ковельського району, та зберігаючи при собі, переніс до сховища, що розташоване в підвальному приміщені будинку за вказаною адресою, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, підготувавши для збуту, та один з пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,6126 г, замотав в ізоляційну стрічку синього кольору з магнітом, в цей самий день у невстановлений досудовим розслідуванням час, повторно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на АДРЕСА_2 та прикріпив до воріт будинку №18, тобто залишив зберігати у місці, координати та фото якого зафіксував на мобільний телефон «Айфон» та розмістив через інтернет ресурс «Telegram X» у мережі Інтернет на сайті https//swoop.vip/ номер фото 8ucunHmY/zaUfFXn8.JPG, для подальшого продажу покупцеві за відповідну плату, чим повторно незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,6126 г.
Також,  ОСОБА_5 незаконно придбав психотропні речовини амфетамін, PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого їх збуту, які 30 січня 2019 року отримав у відділенні №1 «Нова Пошта», розташованої на вул. Незалежності, 2 у смт. Люблинець Ковельського району, та зберігаючи при собі переніс до підвального приміщення будинку за вказаною адресою, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, підготувавши для збуту, та один з пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,5380 г, замотав в ізоляційну стрічку синього кольору з магнітом, і цього ж дня у невстановлений досудовим розслідуванням час, повторно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на вул. Грушевського в м. Ковель Волинської області, де навпроти хвіртки будинку № 72 вказаної вулиці прикріпив на дереві, тобто залишив зберігати у місці, координати та фото якого зафіксував на мобільний телефон марки «Айфон» та розмістив через інтернет ресурс «Telegram X» у мережі Інтернет на  вказаному вище сайті, для подальшого продажу покупцеві за відповідну плату, чим повторно незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,5380 г.
ОСОБА_5  діючи з корисливих спонукань і керуючись метою збагачення, незаконно придбав психотропні речовини амфетамін, PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого збуту, які 30 січня 2019 року отримав у відділенні «Нова Пошта», що по вул. Незалежності, 2 смт. Люблинець, та зберігаючи при собі, переніс до сховища, що розташоване в підвальному приміщені за вказаною адресою, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, підготувавши їх для збуту, та один з пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,6467 г, замотав в ізоляційну стрічку синього кольору з магнітом і  цього ж дня у невстановлений час, повторно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на АДРЕСА_2 , де прикріпив до металевого паркану будинку   АДРЕСА_3 , і залишив зберігати у місці, координати та фото якого зафіксував на мобільний телефон та розмістив через інтернет ресурс «Telegram X» у мережі Інтернет на вищевказаному сайті для подальшого продажу покупцеві за відповідну плату, чим повторно незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,6467 г.
Крім цього,  ОСОБА_5  незаконно придбав у невстановлений час та при невстановлених обставинах психотропні речовини амфетамін, PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого збуту, які 30 січня 2019 року отримав у відділенні «Нова Пошта», на вул. Незалежності, 2 у смт. Люблинець, та зберігаючи при собі, переніс до сховища, що розташоване в підвальному приміщені за вказаною адресою, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, підготувавши для збуту, та один з пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,9455 г, замотав в ізоляційну стрічку чорного кольору з магнітом, і цього ж дня у невстановлений час, повторно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на АДРЕСА_2 , де прикріпив до металевого паркану будинку №2,а, тобто залишив зберігати у місці, координати та фото якого зафіксував на мобільний телефон та розмістив через інтернет ресурс «Telegram X» у мережі Інтернет на вищевказаному сайті для подальшого продажу покупцеві за відповідну плату, чим повторно незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,9455 г.
Крім цього, він, незаконно придбавши у невстановлений  час та при невстановлених обставинах психотропні речовини амфетамін, PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого збуту, які 30 січня 2019 року отримав у відділенні «Нова Пошта», що  на вул. Незалежності, 2 у смт. Люблинець, та зберігаючи їх при собі, переніс до сховища, що розташоване в підвальному приміщені будинку за вказаною адресою, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, підготувавши для збуту, та один з пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,9417 г замотав в ізоляційну стрічку чорного кольору з магнітом, і цього ж дня у невстановлений час, повторно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на АДРЕСА_2 , де прикріпив до металевої труби паркану будинку АДРЕСА_4 , і залишив зберігати у місці, координати та фото якого зафіксував на мобільний телефон та розмістив через інтернет ресурс «Telegram X» у мережі Інтернет на вищевказаному сайті для подальшого продажу покупцеві за відповідну плату, чим повторно незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,9417 г.
Крім того, ОСОБА_5 незаконно придбав у невстановлений час та при невстановлених обставинах психотропні речовини амфетамін, PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого збуту, які 3 січня 2019  року отримав у відділенні «Нова Пошта», що на вул. Незалежності, 2 у смт. Люблинець, та зберігаючи при собі, переніс до сховища, що розташоване в підвальному приміщені будинку за вказаною адресою, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, підготувавши для збуту, та один з пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,7075 г, замотав в ізоляційну стрічку синього кольору з магнітом, і цього ж дня у невстановлений час, повторно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на АДРЕСА_2 , де прикріпив до металевого паркану будинку АДРЕСА_5 , і залишив зберігати у місці, координати та фото якого зафіксував на мобільний телефон та розмістив через інтернет ресурс «Telegram X» у мережі Інтернет на вищезазначеному сайті для подальшого продажу покупцеві за відповідну плату, чим повторно незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,7075 г.
Також, ОСОБА_5 незаконно придбав у невстановлений час та при невстановлених обставинах психотропні речовини амфетамін, PVP та ADB-FUBINACA з метою подальшого збуту, які 30 січня 2019 року отримав у відділенні «Нова Пошта», що на вул. Незалежності, 2 у смт. Люблинець, та зберігаючи при собі, переніс до сховища, що розташоване в підвальному приміщені будинку за вказаною адресою, частину незаконно придбаної психотропної речовини розфасував в окремі пакети, підготувавши для збуту, та один з пакетів із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, масою 0,7066 г, замотав в ізоляційну стрічку синього кольору з магнітом,  і цього ж дня у невстановлений час, повторно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на АДРЕСА_2 , де прикріпив до металевого паркану будинку АДРЕСА_6 , і залишив зберігати у місці, координати та фото якого зафіксував на мобільний телефон та розмістив через інтернет ресурс «Telegram X» у мережі Інтернет на вищезазначеному сайті для подальшого продажу покупцеві за відповідну плату, чим повторно незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,7066 г.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК .
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд  в апеляційному суді у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. 
На обґрунтування своїх доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність прокурор посилається на те, що:
– суд апеляційної інстанції необґрунтовано погодився з  висновками суду першої інстанції про застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК, оскільки поза увагою апеляційного суду залишилося те, що наведені судом першої інстанції обставини характеризують особу ОСОБА_5 в загально-соціальному плані, проте жодним чином істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень;
– визнавши доцільним застосування положень ст.69 КК суд апеляційної інстанції не врахував положення ч.2 ст.59 КК та роз`яснення, які містяться у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено про обов`язкове застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна у разі вчинення тяжкого або особливо тяжкого корисливого злочину;
– переглядаючи вирок суду першої інстанції  в частині незастосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд апеляційної інстанції не врахував положення санкцій ч. 2 і ч.3 ст.307 КК, якими передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна та ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого.
Щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого прокурор у скарзі посилається на те, що:
– враховані судами пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільна здача наркотичних засобів та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, є особою молодого віку – можуть бути підставами для застосування до обвинуваченого покарання, наближеного до мінімального розміру, передбаченого санкціями ч. 2 і  ч. 3 ст. 307 КК;
– апеляційний суд не врахував ступінь суспільної небезпеки  вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, їх тяжкість, які відповідно до ст.12 КК належать до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, не зважив належним чином на спосіб вчинення кримінальних правопорушень, а саме розміщення предметів злочину в обумовлених місцях з визначенням їх подальшого продажу за допомогою мережі Інтернет на спеціально створеному сайті, внаслідок чого наркотичні засоби та психотропні речовини могли бути доступними неповнолітнім особам; 
– поза увагою суду апеляційної інстанції залишилося також те, що обвинувачений маючи корисливу мету вчинив сім фактів незаконного придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, що вказує на підвищену небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень.
На обґрунтування доводів в частині істотного порушення вимог кримінального процесуального закону прокурор зазначає про те, що:
– твердження суду апеляційної інстанції про обґрунтованість застосування до обвинуваченого судом першої інстанції положень ст.69 КК належним чином невмотивовані;
 – в порушення вимог статей 370, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суд апеляційної інстанції в ухвалі не навів достатніх підстав, з яких визнав необґрунтованою апеляційну скаргу сторони обвинувачення в частині доводів про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, належним чином не перевірив доводи прокурора, не надав аргументованих відповідей та залишаючи апеляційну скаргу без задоволення в частині доводів про призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, не виклав мотивів на спростування доводів прокурора в цій частині.
Мотиви Суду
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та правильність кваліфікації  дій обвинуваченого у касаційній скарзі прокурором  не оскаржуються.
Згідно із положеннями ч.2 ст.433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції  в межах касаційної скарги. 
Що стосується доводів прокурора викладених в касаційній скарзі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого  внаслідок м`якості, то вони на думку Суду є необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. 
Відповідно до положень ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України.
Як убачається із вироку, посилаючись на положення статей 66,67 КК, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання врахував в сукупності  характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів.
Поряд із цим судом враховано:
–  пом`якшуючі покарання обставини, якими суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільна здача наркотичних засобів і психотропних речових та особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався;
– відсутність обтяжуючих покарання обставин;
– молодий вік обвинуваченого без достатнього життєвого досвіду;
– дані про особу обвинуваченого, який згідно даних характеристики Люблинецької селищної ради від 21 жовтня 2019 року та довідки від 01 лютого 2019 року характеризується позитивно, серед молоді та односельчан користується авторитетом, дисциплінований, врівноважений, за характером спокійний, заяв та скарг на його поведінку у виконавчий комітет селищної ради не надходило, компрометуючі дані у селищної ради відсутні, відповідно до характеристики ФК «Тайм» є гравцем аматорського футбольного клубу «Тайм» Люблинець, у команді характеризується дисциплінованою, врівноваженою та доброзичливою людиною;
– дані щодо особи ОСОБА_5 , який відповідно до характеристики наданої Люблинецькою ДЮСШ, характеризується як працелюбний учень, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, приймав активну участь у громадському житті спортивної школи, за спортивні досягнення неодноразово нагороджувався грамотами і дипломами, був учасником всеукраїнських, обласних та районних змагань, де займав призові місця, скромний, стриманий, щирий, врівноважений, комунікабельний, товариський, охайний, користується авторитетом в колективі, не схильний до протиправної поведінки, веде здоровий спосіб життя, завжди дотримується норм та правил суспільної поведінки, у вільний час навчається, захоплюється спортом, відповідно до характеристики за місцем роботи ТзОВ «Укрдорс» від 02 серпня 2019 року № 146 за час роботи показав себе здібним, наполегливим та вимогливим до себе працівником, характеризується відповідальним ставленням до роботи та покладених на нього обов`язків.
При цьому суд першої інстанції  у вироку зазначив, що   ОСОБА_5 хоча й вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, проте без тяжких наслідків їх вчинення, та врахувавши наявність пом`якшуючих обставин і відсутність обтяжуючих обставин, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,  має постійне місця проживання та роботи, та дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК з призначенням покарання  за розміром нижче від найнижчої межі, передбаченої санкціями  ч.2 ст.307 КК у виді позбавлення волі на строк три роки, ч.3 ст.307 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки, та із застосуванням ст.70 КК зазначив про призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд  першої інстанції застосовуючи положення ст. 69 КК до ОСОБА_5 у вироку вказав, що відповідно до ч. 2 ст. 69 КК не знайшов підстав для призначення йому додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч. 2 і ч. 3 ст. 307 КК  як обов`язкове. Також судом відхилено, як необґрунтоване, клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого при призначенні покарання  положення ст. 75 КК.
В той же час, як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду, наведені доводи у апеляційній скарзі прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції  та доповненні першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури,  про недотримання судом вимог ст.65 КК, незастосування судом обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, про безпідставність застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК та наявність підстав для призначення йому за ч.2 і ч.3 ст.307 КК більш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк сім та дев`ять років, на підставі ст.70 КК просили призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна, належним чином перевірені апеляційним судом і на них зазначено відповідні мотиви. 
Так, суд апеляційної інстанції погодився з наведеними у вироку мотивами суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 і ч. 3 ст. 307 КК із застосовуванням положень ст.69 КК, з призначенням на підставі ст.70 КК остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки, та зазначив про обставини, які враховані судом першої інстанції і  вказав про те, що:
– суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК при призначенні обвинуваченому покарання, при цьому належним чином врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, є особою молодого віку;
– обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільну здачу обвинуваченим  наркотичних засобів та психотропних речовин, та врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання;
– врахувавши ці та інші обставини у провадженні, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, зокрема й ті, на які посилалася в апеляційній скарзі сторона обвинувачення, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування положень ст. 69 КК та призначення ОСОБА_5 покарання за розміром нижче від найнижчої межі, встановленої санкціями як ч. 2 ст. 307 так і ч. 3 ст.307 КК, з призначенням  остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, яке необхідно відбувати реально. 
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано зазначив про те, що з огляду на положення ч. 2 ст. 69 КК суд першої інстанції не знайшов підстав для призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна, як це передбачено ч. 2 і ч. 3 ст. 307 КК.
Так, згідно із положеннями ч.2 ст.69 КК, на підставах, передбачених у ч.1 ст.69 КК суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене у санкції статті Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове. 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, врахувавши доводи сторони обвинувачення, в тому числі й ті, що зазначені судом у мотивувальній частині ухвали в короткому змісті  вимог апеляційної скарги, а саме  щодо призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна,  дійшов обґрунтованого висновку про те, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.  При цьому, доводи прокурора у касаційній скарзі про неналежну перевірку судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги в цій частині та не зазначення в ухвалі відповідних мотивів, на думку Суду є необґрунтованими. 
Ураховуючи вищезазначене, Суд не вбачає підстав вважати, що постановлена судом апеляційної інстанції ухвала є незаконною з огляду на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. На думку Суду, ухвала апеляційного суду є обґрунтованою і вмотивованою, а доводи касаційної  скарги не спростовують правильність судового рішення в цій частині.
З урахуванням установлених судами першої й апеляційної інстанцій обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, які за своїм ступенем належать до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів, без настання наслідків їх вчинення, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, даних про обвинуваченого, який є особою молодого віку без достатнього життєвого досвіду, має позитивні характеристики за місцем роботи і проживання, веде здоровий спосіб життя, навчається, вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, доводи касаційної скарги прокурора про те, що враховані судами пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого є підставами для застосування до нього покарання, наближеного до мінімального розміру, передбаченого санкціями частин 2 і 3 ст.307 КК, що суд апеляційної інстанції не зважив належним чином на спосіб вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а саме за допомогою мережі Інтернет, що  поза увагою суду апеляційної інстанції залишилося вчинення обвинуваченим з корисливою метою сім фактів незаконного придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, що вказує на підвищену небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень,  у цілому не спростовують правильності  висновків суду першої й апеляційної інстанцій в частині призначеного ОСОБА_5 основного  покарання за ч.2 і ч.3 ст.307, ст.70 КК, із застосуванням положень ст.69 КК, у виді позбавлення волі на строк чотири роки без конфіскації майна, що за своїм розміром є нижче від найнижчої межі, передбаченої санкціями вказаних норм КК.
Ураховуючи вищезазначене, Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш суворого – у виді  позбавлення волі без застосування положень ст. 69 КК та із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна, як про це зазначено у скарзі, та погоджується з наведеними мотивами судів першої й апеляційної інстанцій у постановлених судових рішенняхі вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження та  з  касаційної  скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_6                                     ОСОБА_2                                   ОСОБА_3