ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3428/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

          розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року, ухвалене у письмовому провадженні в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИЛА:
          У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, у якій позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2021 року ВП № 63624451 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.
          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року по справі № 420/2231/20, яке набрало законної сили 22.05.2020 року, ГУПФУ в Одеській області 22.05.2020 року здійснило ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення та доплату до пенсії за період з 01.01.2018 року по 21.05.2020 року внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється згідно з Порядком № 649 від 22.08.2018 року та Порядком від 26.09.2018 року № 20-1. За таких обставин, позивач вважає, що в межах повноважень виконав рішення суду, а тому, у державного виконавця не було підстав для накладення на нього штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин. 
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
          Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове судове рішення про задоволення позову. Доводами апеляційної скарги зазначено, що ГУПФУ в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року по справі № 420/2231/20 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та доплата до пенсії за період з 01.01.2018 року по 21.05.2020 року буде виплачена після виділення відповідних коштів, що не залежить від позивача. Також, апелянт вказує на те, що доплату до пенсії за період з 01.01.2018 року по 21.05.2020 року ГУПФУ в Одеській області внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється згідно з Порядком № 649 від 22.08.2018 року в період чинності цього Порядку.
          Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.
          Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .
          Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній зазначає, що рішення суду у справі № 420/2231/20 не виконано, нарахована доплата до пенсії не виплачена, а тому, на думку третьої особи, дії ГУПФУ в Одеській області є протиправними. 
          У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
          Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року у справі № 420/2231/20, що набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії – задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 70% відповідальних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 83% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.
          07.08.2020 року Одеським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі № 420/2231/20.
          12.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 420/2231/20.
          17.11.2020 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63624451 з примусового виконання виконавчого листа № 420/2231/20. У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
          Листом від 27.11.2020 року № 1500-0424-5/94370 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання рішення суду від 21.04.2020 року у справі № 420/2231/20. ГУПФУ в Одеській області зазначило, що на виконання вказаного рішення суду, 22.05.2020 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року. Доплата за період з 01.01.2018 року по 21.05.2020 року в сумі 22830,70 грн. підлягала виплаті відповідно до Постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 та Порядку № 20-1 від 26.09.2018 року.
          15.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І. прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання судового рішення у справі № 420/2231/20.
          Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовною заявою. 
          Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/2231/20 без поважних причин, а застосування такого заходу реагування, як накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця.
          Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
          У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
          Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
          За правилами ч. 1 ст. 63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
          В свою чергу, у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
          Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
          У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
          У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
          Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
          У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. 
          З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року по справі № 420/2231/20, яке набрало законної сили 22.05.2020 року, ГУПФУ в Одеській області здійснило ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення (розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2020 року встановлено у сумі 7407,75 грн.) та 04.06.2020 року виплачено доплату до пенсії з 22.05.2020 року по 31.05.2020 року у сумі 374,27 грн.
          Доплату до пенсії за період з 01.01.2018 року по 21.05.2020 року ГУПФУ в Одеській області внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється згідно з Порядком № 649 від 22.08.2018 року та Порядком від 26.09.2018 року № 20-1, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. 
          При цьому, невиплата наведеної доплати до пенсії обґрунтовується пенсійним органом відсутністю відповідних бюджетних асигнувань. 
          За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо невиконання у спірному випадку позивачем рішення суду без поважних причин та відповідно правомірності накладення на ГУПФУ в Одеській області штрафу оскаржуваною постановою.
          Колегія суддів зазначає, що доходячи вказаного висновку, судом першої інстанції не врахована правова позиція Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі № 814/2655/14, від 21 серпня 2019 року у справі № 754/3105/17, від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 серпня 2020 року у справі № 140/784/19, згідно якої невиконання судового рішення пенсійним органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та відповідно накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
          Що стосується посилань суду першої інстанції на недотримання позивачем Порядку № 649 від 22.08.2018 року та внесення інформації щодо виконання рішення суду до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, лише у березні 2021 року з огляду на дату наданого суду витягу з цього реєстру, колегія суддів вважає вказані посилання безпідставними, оскільки зазначена у наведеному витягу дата « 02.03.2021 року» є датою пошуку позивачем інформації у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, а не датою внесення даних щодо виконання рішення суду до цього реєстру. 
          Також, вирішуючи справу, судом першої інстанції не враховано, що предметом розгляду даної справи є вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2021 року ВП № 63624451 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у справі № 420/2231/20.
          Оскаржувана у даній справі постанова про накладення штрафу прийнята в рамках виконавчого провадження ВП № 63624451, стягувачем у якому виступає - ОСОБА_1 . 
          Таким чином, вбачається, що судове рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні ВП № 63624451.
          Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
          Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.
          Згідно п. 1 ч. 2 ст. 306 КАС України у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
           ОСОБА_1 не є стороною у справі та в якості третьої особи судом першої інстанції не залучався, не зважаючи на те, що оскаржувана у даній справі постанова прийнята в рамках виконавчого провадження, стягувачем у якому є ОСОБА_1 , а тому, результат розгляду даної справи безпосередньо вплине на права та інтереси ОСОБА_1 , як учасника виконавчого провадження. 
          Таку ж правову позицію неодноразово висловив Верховний Суд в своїх постановах від 15 жовтня 2019 року у справах № 127/25893/16-а та № 686/28853/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 809/1138/17, від 23 квітня 2020 року у справі № 811/1470/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 703/2908/17, від 29 травня 2020 року у справі № 140/1868/19, в яких зазначив, що при розгляді справ даної категорії участь у справі третіх осіб з одного боку обумовлена завданням адміністративного судочинства, яким згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливий, неупереджений та своєчасний захист прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, а з іншого - вимогами процесуального законодавства про законність і обґрунтованість судового рішення. Натомість, правовим наслідком незалучення до участі у справі третіх осіб є порушення конституційного права на судовий захист, оскільки особи не беруть участі у справі, вирішення якої може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та не реалізують комплексу своїх процесуальних прав. В даних постановах Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій, на порушення приписів процесуального закону та принципів адміністративного судочинства, не залучено до участі у справі в якості третьої особи стягувача за виконавчим провадженням, який є учасником виконавчого провадження, на права та інтереси якого може вплинути результат розгляду даної справи. Зазначене стало підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
          На підставі наведеного, враховуючи, що судове рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , з метою дотримання прав останнього на участь у розгляді даної справи, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .
          Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
          Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
          За таких обставин, враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про задоволення позову. 
          Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити. 
          Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2021 року ВП № 63624451 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик