Справа № 760/3019/21	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Застрожнікова К.С.	
Провадження № 33/824/2577/2021	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
іменем України
 
15 вересня 2021 року                                                                               м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сацюка В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Солом`янського районного суду м. Києва                                від 19.04.2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туркменістан, проживаючого за адресою                     АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,                              та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисячдвісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                         В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови, 29.01.2021 року о 14 год. 00 хв. у м. Київ по                                              вул. Борщагівська, 154 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210740-111-30                   д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей дуже звужені,                               не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від  19.04.2021 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1                    ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі                             600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                            10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Сацюк В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати                      та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку                                    з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що суд прийшов до помилкових висновків щодо обставин справи та доказів, на яких грунтується підтвердження вини                       ОСОБА_1 , а обставини, викладені в протоколі, не підтверджені під час розгляду справи. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1                на момент зупинки транспортного засобу не знаходився за кермом автомобіля, про що було відомо працівникам поліції, оскільки у водія   ОСОБА_2 було відсутнє посвідчення,                         і працівники поліції склали протокол саме на ОСОБА_1 , при цьому в судовому засіданні свідки не підтвердили хто саме був водієм, однак судом зазначено що свідки вказали що водієм був ОСОБА_1 , що не є вірним. Вказує,                                              що ОСОБА_1 не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння, що вбачається                       з відеозапису. Зазначає апелянт, що прямої відмови від ОСОБА_1 по відео встановити неможливо, оскільки неможливо розібрати його відповідь, а протокол                         не містить його відмову від проходження відповідного огляду. Також вважає, що підпис свідка ОСОБА_3 не є її особистим підписом, крім того вважає, що свідки не чули прямої відмови від ОСОБА_1 проходити огляд у визначеному порядку. Зазначає,                           що відеозапис є неповний, судове засідання проведено без допиту раніше викликаних свідків. У зв`язку з викладеним, вважає, що провадження має бути закрито.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника,                   які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 129817 від 29.01.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , наданими ними в судовому засіданні, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, розпискою ОСОБА_2 про залишення на зберігання транспортного засобу.
При призначенні  ОСОБА_1  адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, відсутність обставин,                          які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.
Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на                         ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень,                                з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, місцевий суд, відповідно до ст. 280 КУпАП, з`ясував всі обставини,  що підлягають при розгляді даної справи щодо  ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу                         та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України                     та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться                       в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Згідно п. 6 розділу I, п. 6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними                     в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п.п.1, 12 р.2 Інструкції  працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.
Посилання апелянта на те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення,                       є необґрунтовані, оскільки відповідно до вищезазначених норм законодавства, працівники поліції маючи достатні підстави вважати, що особа перебуває в стані сп`яніння, вправі направити вказану особу до медичного закладу для проведення відповідного огляду,                      за змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, однак ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння                               у відповідному закладі охорони здоров`я, жодних заперечень щодо встановлених працівниками поліції ознак сп`яніння у ОСОБА_1 ні від самої особи,                                 ні від свідків не вбачається, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери                           та наявними в матеріалах справи доказами.
Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, підписаним ОСОБА_1 , в якому зазначено про роз`яснення його прав.
Окрім того, судом першої інстанції в повній мірі обґрунтовано надано оцінку доводам захисника ОСОБА_1 щодо того, що останній не в достатній мірі володіє українською та російською мовами. При цьому судом зазначено, що ОСОБА_1 навчається у Миколаївському інституті кораблебудування, навчання ведеться російською та українською мовами. ОСОБА_1 має посвідку                                на проживання в Україні, яка видана 20.04.2016 року. Крім того, договір про надання правничої допомоги № 09/02-21 від 09.02.2021 року, укладений з ОСОБА_1 , та клопотання про відкладення розгляду справи, яке надійшло від ОСОБА_1                  до суду, викладені українською мовою, що у своїй сукупності спростовує твердження захисника Сацюка В.А. стосовно того, що його підзахисний не розумів української мови, на якій з ним спілкувались інспектори поліції.
Із вказаними висновками місцевого суду погоджується суд апеляційної інстанції, при цьому з наявного відеозапису також не вбачається, що ОСОБА_1 виказував нерозуміння мови та виявляв бажання щодо залучення перекладача, а свідки                                    висловлювали сумнівів щодо розуміння вказаною особою всіх обставин та причин притягнення його до відповідальності.
Суд першої інстанції після повного дослідження всіх доказів в повній мірі обгрунтовано спростував доводи апелянта, що ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля. 
Матеріали справи містять розписку громадянина ОСОБА_2 , який підтвердив факт залишення йому на зберігання автомобіля ВАЗ 210740 д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про застосування до ОСОБА_1 такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом. При цьому, відповідно норм ст. 266 КУпАП, уразі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Посилання апелянта на ту обставину, що у водія ОСОБА_2 не було посвідчення водія, а тому працівники поліції склали протокол на особу, у якої вказане посвідчення було, тобто на ОСОБА_1 , суд визнає надуманими, оскільки не грунтуються                   на матеріалах справи.  ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити                                  у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з викладеними                                у протоколі фактичними обставинами чи будь-якими іншими порушеннями його права. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення або письмових поясненнях, ОСОБА_1 не висловлював.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Таким чином, доводи адвоката Сацюка В.В., зазначені в апеляційній скарзі,                          не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від  19.04.2021 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку                з чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Сацюка В.В., який діє в інтересах                            ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від  19.04.2021 року щодо  ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
    Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов