УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/139/21 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А. 
Категорія 53 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С. 
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І., 
з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 279/139/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Новоград-Волинський хлібозавод» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Недашківської Л.А. в м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ПрАТ «Новоград-Волинський хлібозавод» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 72446,48 грн., 2088,90 грн. на відшкодування лікарняного водія та понесені судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, 14.07.2020 року о 08.40 годині в м. Коростені по вул. Грушевського, 134 водієм Опель Інсігнія державний номер ТК8482N (PL) ОСОБА_1 було здійснено зіткнення з автомобілем KRASZ G1BSFX, державний номер НОМЕР_1 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження, а водій зазначеного автотранспортного засобу ОСОБА_2 отримав виробничу травму внаслідок нещасного випадку на виробництві і перебував на лікарняному з 14.07.2020 року по 30.07.2020 року. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль KRASZ G1BSFX, державний номер НОМЕР_1 належить Приватному акціонерному товариству «Новоград-Волинський хлібозавод». Факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.09.2020 року по справі № 279/3486/20, згідно якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1 . 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Новоград-Волинський хлібозавод" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 72446 грн. 48 коп.,
суму відшкодування по лікарняному у розмірі 2088 ( дві тисячі вісімдесят вісім ) грн. 90 коп.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована полісом страхування, відповідно до якого розмір страхового відшкодування за завдану майнову шкоду становить 130000 грн. Позивачу страховою компанією було відшкодовано 84496,21 грн., що є меншим від суми страхового ліміту. Вказує, що в актах виконаних робіт, наданих позивачем, не зазначено переліку робіт та запасних частин до транспортного засобу, які були виконані та використані при ремонті підприємством ТОВ «Автобан Трейлерз Україна». Зазначає, що суми відшкодування за лікарняними є недоведеними.
У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ "Новоград-Волинський хлібозавод" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначає, що оскільки вартість ремонтних робіт автомобіля KRASZ G1BSFX та вартість ремонтних робіт спеціалізованого фургона хлібного автомобіля KRASZ G1BSFX, перевищує розмір страхового відшкодування, то з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Вказує, що проведення господарських операцій, у тому числі щодо виконання ремонтних робіт, оформлено підприємством у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в України». Зазначає, що стягнення суми відшкодування по лікарняному доводиться поданими документами.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Дубенчук М.В. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.
Представник позивача Поліщук О.Л. проти доводів апеляційної скарги заперечив, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу.
Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи ( ч.2 ст. 372 ЦПК України).
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 14.07.2020 року о 08.40 годині в м. Коростені по вул. Грушевського, 134 водієм Опель Інсігнія державний номер ТК8482N (PL) ОСОБА_1 було здійснене зіткнення з автомобілем KRASZ G1BSFX, державний номер НОМЕР_1 , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження, а водій зазначеного автотранспортного засобу ОСОБА_2 отримав виробничу травму внаслідок нещасного випадку на виробництві і перебував на лікарняному з 14.07.2020 року по 30.07.2020 року.
Вину ОСОБА_1 у вчиненні даної ДТП встановлено постановою Коростенського міськрайонного суду від 10.09.2020 р.
Автомобіль марки KRASZ G1BSFX, державний номер НОМЕР_1 належить Приватному акціонерному товариству "Новоград-Волинський хлібозавод".
На момент ДТП цивільна правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Інтуранс Груп", згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-106094223.
Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн., франшиза – 2 600 грн.
Згідно Звіту № 1024 від 04.09.2020, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_3 на дату оцінки 27.07.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 155 225,31грн, вартість матеріального збитку складає 87 096,21 грн. (а.с.8-18). 
Вартість ремонтних робіт автомобіля KRASZ G1BSFX, державний номер НОМЕР_1 відповідно до Акту виконаних робіт від 23.12.2020 року № F8100000949 складає 110542,69 грн. (а.с.20).
Вартість ремонтних робіт спеціалізованого фургона хлібного автомобіля KRASZ G1BSFX, державний номер НОМЕР_1 згідно рахунку від 29.12.2020 року № 153 складає 43 800,00 грн. (а.с.22-23). 
ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило Приватному акціонерному товариству "Новоград-Волинський хлібозавод" суму страхового відшкодування у розмірі 84 496,21грн на підставі звіту №1024 від 04.09.2020, що підтверджується листом страхової компанії від 21.09.2020 № 7475 (а.с.19).
Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою – 72 446 грн 48 коп (110 542,69 + 43 800,00 +2 600 - 84 496,21).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. 
Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 84 496,21 грн. Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого Приватному акціонерному товариству «Новоград-Волинський хлібозавод» пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_1 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що розмір завданої майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика і це є підставою для відмови у стягненні майнової шкоди з ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам розглядуваної справи та є помилковими з огляду на таке.
Відносини між ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , яким було застраховано автомобіль Опель Інсігнія державний номер НОМЕР_3 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того, Договором (полісом) обов`язкового страхування № ЕП-106094223 передбачено франшизу в сумі 2 600 грн.
Отже, різниця між виплаченою Приватному акціонерному товариству «Новоград-Волинський хлібозавод» страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
За таких обставин, саме ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити Приватному акціонерному товариству «Новоград-Волинський хлібозавод» таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Заперечуючи проти актів на ремонтні роботи, наданих позивачем на загальну суму 154 342,69 грн /110542,69+43800/(а.с.22-23), відповідач разом з тим погоджується з сумою вартості відновлювального ремонту автомобіля KRASZ G1BSFX – 155 225,31грн, визначеною незалежною експертною оцінкою, що підтверджено Звітом №1024 від 04.09.2020 (а.с.8-18). Зазначений звіт містить також детальну ремонтну калькуляцію, що також не оспорюється відповідачем (а.с.15-16). 
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи в апеляційній скарзі про необхідність відшкодування матеріальної шкоди в межах ліміту відповідальності розмірі 130 000грн. страховою компанією, а не відповідачем є безпідставними.
Не можуть враховуватись доводи в апеляційній скарзі про відсутність доказів щодо отримання лікарняних водієм пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 , оскільки ці обставини підтверджені позивачем як лікарняним листком так і розрахунковою відомістю (а.с.24-29).
Оскільки, рішення місцевого суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06.08.2021.

Головуючий                        Судді