ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4031/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 16.10.2020 (суддя Батрак І.В.) за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,- 
в с т а н о в и В:
          
У червні 2020 року  Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 , в якому просив стягнути  з відповідача податковий борг у загальному розмірі 37669,21 грн., у т.ч. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 30958,99 грн., з військового збору в розмірі 1267,80 грн., з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 5442,42 грн.
Рішенням Запорізького  окружного адміністративного суду від 16.10.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Позивач  ГУ ДПС у Запорізькій області,  не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено про направлення вимоги за податковою адресою відповідача, у відповідності до норм чинного законодавства, а отже висновки суду першої інстанції з цих підстав є помилковими.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду,                ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків зборів і платежів ОСОБА_1 за ознакою доходу “ 114” за період з 0.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 12.04.2019 №265/08-01-13-05/ НОМЕР_1 . Під час перевірки встановлено порушення відповідачем: пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.179.1, п. 179.7 ст. 170 ПК України.
Акт перевірки був направлений 15 квітня 2019 року контролюючим органом відповідачу поштою на адресу: АДРЕСА_1 , однак повернувся без вручення адресату.
На підставі акту перевірки та з урахуванням виявлених порушень контролюючим органом 07 червня 2019 року винесені податкові повідомлення-рішення, форми “Р” №0014251305, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 9676,94 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням – 7741,55 грн., за штрафними санкціями – 1935,39 грн., форми “ПС” №001426305, яким до відповідача застосовано штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб у сумі 170,00 грн.,
форми “Р” №0014271305, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у сумі 2903,08 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням – 2322,46 грн., за штрафними санкціями – 580,62 грн.
Указані рішення разом із розрахунками штрафних санкцій 10 червня 2019 року направлені на відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.
Так, 10.06.2019 ОСОБА_1 до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області подана податкова декларація про майновий стан і доходи №26294, відповідно до яких відповідачем самостійно визначені податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 18141,40 грн., з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 5442,42 грн.
Посадовою особою ГУ ДФС у Запорізькій області проведена камеральна перевірка податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 24.06.2019 №25488/08-01-50-07/ НОМЕР_1 . Під час перевірки встановлено порушення відповідачем пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік фактично надано 10.06.2019, граничний термін надання 02.05.2019. 15 січня 2020 року. Вказаний Акт камеральної перевірки 25 червня 2019 року направлений на адресу відповідача поштою, однак повернувся без вручення адресату.
На підставі акту перевірки та з урахуванням виявленого порушення контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми “ПС” від 08.08.2019 №0106195007, яким до відповідача застосовано штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1020,00 грн. Указане рішення разом із розрахунком штрафних санкцій направлено на адресу відповідача. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.
Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2290,65 грн. та з військового збору у розмірі 687,18 грн.
31 жовтня 2019 року Вознесенівським управлінням у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області відповідачу поштою на адресу: АДРЕСА_1 направлена податкова вимога від 30.10.2019 № 54495-50/829 на загальну суму 24263,82 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.
Згідно із даними облікових карток платника податків у ОСОБА_1 станом на 31.12.2019 наявна заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 30958,99 грн., з військового збору в розмірі 1267,80 грн., з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 5442,42 грн.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про недотримання строку звернення до суду з питання стягнення податкового боргу, оскільки доказів вручення боржнику, у відповідності до норм  ПК України, податкової вимоги податковим органом не надано.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до пп.  20.1.34 п.20.1 ст. 20 ПК України  контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом  87.11 ст. 87 ПК України  визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України  контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України  стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Таким чином право на стягнення боргу у податкового органу виникає на наступний день після закінчення 30 календарних днів з  дня надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги.
Згідно з п.  59.1 ст. 59 ПК України  у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.  59.3 ст. 59 ПК України).
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст. 59 ПК України).
Згідно з абзацом другим п.  58.3 ст.58 ПК України  податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручене їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п.  42.4 ст. 42  цього  Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
Пунктами  42.1  і 42.2 ст.  42 ПК України  визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно із абзацами третім-четвертим п. 58.3  ст. 58 ПК України  у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручене платнику податків.
Як свідчать встановлені обставини справи,  31 жовтня 2019 року Вознесенівським управлінням у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області відповідачу поштою на адресу: АДРЕСА_1 направлена податкова вимога від 30.10.2019 № 54495-50/829 на загальну суму 24263,82 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.
Також судом першої інстанції встановлено, та не спростовано податковим органом, що у червні 2019 року вся кореспонденція контролюючим органом надсилалась ОСОБА_1 за адресою місцезнаходження платника податків АДРЕСА_2 , що свідчить про обізнаність позивача про зміну відповідачем своєї адреси проживання.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що  податкова вимога від 19.06.2019                              № 21028-50/828 на загальну суму 60553,39 грн. направлена Вознесенівським управлінням у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області відповідачу поштою на адресу: АДРЕСА_1 , та повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків, є вірними висновки суду першої інстанції, що враховуючи положення п.  58.3 ст. 58 ПК України,  податкова вимога від 30.10.2019 № 54495-50/829 вважається не врученою відповідачу належним чином, а отже у податкового органу не виникло право на стягнення боргу.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст.ст.  315, ст.  316, ст.ст.  321,  322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року -    залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова