Номер провадження: 22-ц/813/6238/21 
Номер справи місцевого суду: 504/589/18
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Майстренка Тараса Миколайовича на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВТ-Ко», треті особи на стороні відповідача; ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про припинення дії договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВТ-Ко», треті особи на стороні відповідача; ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про припинення дії договору іпотеки.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2018 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,250 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5122783200:02:001:0615, яка належить ОСОБА_2 згідно державного акту серії ЯЕ № 112417, виданого Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області 24.04.2007 року та заборонено суб`єктам державної реєстрації та нотаріусам здійснювати реєстраційні дії відносно вказаної земельної ділянки (а.с.42).
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2018 року (а.с.119-120).
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Майстренко Тарас Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року скасувати та задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2018 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 491086 від 16.07.2020 року, проведених ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про проведення електронних торгів від 29.07.2020 року та свідоцтва про право власності від 05.08.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №348 та виданого приватним нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області, ОСОБА_1 є власником спірної земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 5122783200:02:001:0615, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території житлового кооперативу «Зелений мис», що будується ОК «Південна Будівельна Компанія». Проте, відомості щодо ОСОБА_1 , як власника вищевказаної земельної ділянки, до реєстру речових прав на нерухоме майно внесено не було, оскільки ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.11.2018 року накладено арешт на дану земельну ділянку та заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії суб`єктам державної реєстрації прав або нотаріусам відносно об`єкта нерухомого майна – цієї земельної ділянки. Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки, придбала її з прилюдних торгів, і тому має право розпоряджатися вказаним майном, однак наявність обтяжень перешкоджає заявниці здійснювати свої права. Крім того, як вказує скаржник, предметом позову по справі є визнання припиненим договору іпотеки від 17.09.2007 року, предметом якого є зазначена земельна ділянка, однак у період 2007-2008 років судами неодноразово приймались рішення за обставинам та вимогами, які викладені в позовній заяві ОСОБА_2 . В усіх вимогах ОСОБА_2 було відмовлено. Такі рішення прийняті по справам № 23/91-09-2506 від 15.02.2010 року, № 2-365/11 від 13.10.2011 року, № 2-3036/11 від 17.10.2011 року, № 815/5496/13-а від 14.08.2014 року. На думку апелянта, вищенаведеним позовом ОСОБА_2 зловживає своїми процесуальними правами, затягує час, не бажає виконувати вказані рішення, які вже йому відмовляли, в тому числі у визнанні припиненим договору іпотеки від 17.09.2007 року, предметом якого є спірна земельна ділянка. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
За змістом ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що при розгляді заяви про забезпечення позову було вирішене лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і судом не вирішувались матеріально побутові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті, при цьому забезпечення позову - це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. 
Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду.
Так, з оскаржуваної ухвали суду вбачається, що в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ТОВ «СВТ-Ко», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про припинення дії договору іпотеки.
Предметом позову є визнання договору іпотеки від 17.09.2007 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , припиненим.
Разом з тим, предметом договору іпотеки від 17.09.2007 року є земельна ділянка площею 0, 25 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову – задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,250 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5122783200:02:001:0615, яка належить ОСОБА_2 згідно Державного акту серії ЯЕ №112417, виданого Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області 24.04.2007 року. Заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій суб`єктам державної реєстрації прав або нотаріусам відносно об`єкта нерухомого майна – земельної ділянки площею 0,250 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5122783200:02:001:0615, яка належить ОСОБА_2 згідно Державного акту серії ЯЕ №112417, виданого Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області 24.04.2007 року.
Постановою апеляційного суду Одеської області від 24 липня 2018 року вказану ухвалу районного суду скасовано, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року вказану постанову суду апеляційної інстанції від 24 липня 2018 року скасовано, ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2018 року залишено в силі.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2020 року, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,250 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5122783200:02:001:0615. Заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій суб`єктам державної реєстрації прав або нотаріусам відносно об`єкта нерухомого майна земельної ділянки площею 0,250 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5122783200:02:001:0615, яка належить ОСОБА_2 згідно Державного акту серії ЯЕ №112417, виданого Крижанівською сільською радою Лиманського району Одеської області 24.04.2007 року.
За приписами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судом роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Разом з тим, за приписами ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
З пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.
Між тим, третя особа ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, не зазначила доводив про зміну обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, а лише вказала про неправомірність застосування судом цих заходів, оскільки такі заходи, на думку апелянта, перешкоджають в реалізації нею прав щодо спірного майна. 
Разом з тим, судове рішення по суті спору ще не прийнято та відповідно не набрало чинності, тобто необхідність забезпечення позову не відпала, та за встановлення обставин, що відповідачем по справі у період відсутності забезпечення позову у вигляді арешту, за умови обізнаності такого відповідача про судовий спір щодо земельної ділянки, яка є предметом іпотеки, здійснено відчуження предмету іпотеки, а тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав за необхідне залишити заяву про скасування забезпечення позову без задоволення. З цих підстав суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апеляційної скарги, що наявність обтяжень перешкоджає заявниці здійснювати свої права.
Крім того, апеляційний суд не приймає доводи апелянта щодо наявності інших судових справ за участі ОСОБА_2 та про зловживання останнім своїми процесуальними правами, оскільки даний позов судом прийнятий до розгляду і провадженням не закінчений, а наявність рішень по іншим справам не є підставою для не вчинення забезпечення позову в даній справі, так як у виділених матеріалах справи наявні достатні та об`єктивні докази у підтвердженні того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки їх обґрунтування не спростовують правильність висновків районного суду щодо відмови у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову. 
Оскільки суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, дана ухвала залишається без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Майстренка Тараса Миколайовича – залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено: 02.07.2021 року.

Головуючий                                                                 О.М. Таварткіладзе

Судді:                                                                         О.В. Князюк

С.О. Погорєлова