Справа № 944/468/20                                Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М. 
Провадження № 22-ц/811/3516/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.
при секретарі Ждан К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та у праві користування транспортними засобами,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Яворівського районного суду у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та у праві користування транспортними засобами – відмовлено.
       Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою. Звертає увагу, що суд прийшов до передчасного висновку щодо ухилення ним від виконання рішення суду. Звертає увагу, що він сплачував аліменти в розмірі 500 грн. за можливості. Звертає увагу, що він не має постійної роботи. Звертає увагу, що ні стягувач – ОСОБА_2 , ні державний виконавиць не надають йому реквізитів для оплати сплати заборгованості по аліментах. Також звертає увагу, що на його утриманні перебуває його батько – особа з інвалідністю другої групи. Стверджує, що 18.11.2020 він сплатив аліменти в розмірі 1000 грн. 
Встановлені виконавцем обмеження не дозволяють виїхати йому за межі України на заробітки в якості водія.
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу і скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортними засобами.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29 липня 2021 року, є дата складення повного судового рішення – 02 серпня 2021 року.
22 липня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих обставин, що сукупний розмір заборгованості заявника зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, в зв`язку з чим державний виконавець, виносячи постанови від 11.01.2020 року про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у правах щодо виїзду за межі України і в керуванні транспортними засобами, діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 05.11.2012 Яворівським районним судом Львівської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 16.10.2012 та до досягнення дитиною повноліття.
З розрахунку заборгованості по аліментах від 11.01.2020 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить більше чотирьох місяців. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 01.10.2012 по 11.01.2020 становить 47324 грн.
11.01.2020 головним державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Карпою Р.П. винесено постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №1329/4626/2012, виданого 05.11.2012. Крім того, цього ж дня винесено постанову якою обмежено ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №1329/4626/2012, виданого 05.11.2012.
За змістом частин першої та другої ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ч. 9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.
Частина 10 вказаної вище статті визначає, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Суд першої інстанції доречно звернув увагу, що оскаржуючи дії державного виконавця та винесені ним постанови в процесі виконання рішення суду, боржник не довів той факт, що станом на день винесення оскаржуваних постанов заборгованість зі сплати аліментів була відсутня чи її сукупний розмір не перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці.
Посилання боржника на те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, перебуванням на утриманні батьків, не є обставинами, які б слугували підставою для скасування винесених постанов державного виконавця.
Долучені в суді апеляційної інстанції квитанції про сплату аліментів на загальну суму 5000 грн. не свідчить про погашення існуючої заборгованості, оскільки сума сплачених аліментів є недостатньою для сплати аліментів щомісяця, за період їх здійснення, а саме з серпня 2020 року по липень 2021 року.
Окрім цього, скаржником не надано судам доказів в підтвердження використання транспортного засобу в цілях, які визначені ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що у заявника відсутня заборгованість зі сплати аліментів на суму, сукупний розмір яких не перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2020 року -  слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2020 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 02 серпня 2021 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

       Судді:                                                                О.М. Ванівський

                                                                       Н.П. Крайник