Постанова
Іменем України 
 
30 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 501/2636/18
провадження № 61-18716св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , Громадська організація «Гаражне товариство «Надія»,
відповідач - Чорноморська міська рада Одеської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Громадської організації «Гаражне товариство «Надія» на постанову Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Гірняк Л. А., Цюри Т. В., у справі за позовом ОСОБА_1 , Громадської організації «Гаражне товариство «Надія» до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 , Громадська організація «Гаражне товариство «Надія» (далі - ГО «Гаражне товариство «Надія») звернулися до суду з позовом до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності.
 
Позовну заяву мотивовано тим, що рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 17 березня 2006 року № 5661/20-ІV ГО «Гаражне товариство «Надія» надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 1,7 га, на АДРЕСА_1 , під існуючого ГО «Гаражне товариство «Надія», з подальшою передачею в короткострокову оренду терміном на 3 роки.
У подальшому на цій земельній ділянці у зв`язку з необхідністю обслуговування та організації роботи ГО «Гаражне товариство «Надія» було побудовано нерухоме майно, яке визначене у технічному паспорті, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДЕКСПЕРТ-Т» (далі - ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т») станом на 04 грудня 2017 року, зокрема громадський будинок літ. «А», загальною площею 28,9 кв. м, який в цілому складається з приміщень: 1 - комора, площею 1,7 кв. м; 2 - коридор, площею 2,7 кв. м; 3 - кабінет, площею 10,6 кв. м; 4 - коридор, площею 4,3 кв. м; 5 - кабінет, площею 9,6 кв. м.
У зв`язку з тим, що за ГО «Гаражне товариство «Надія» не було зареєстровано право власності на зазначене нерухоме майно, існують перешкоди в оформленні права користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , ГО «Гаражне товариство «Надія» просили визнати за ГО «Гаражне товариство «Надія» право власності на громадський будинок адміністративну будівлю літ. «А», загальною площею 28,9 кв. м, що в цілому складається з приміщень: 1 - комора, площею 1,7 кв. м; 2 - коридор, площею 2,7 кв. м; 3 - кабінет, площею 10,6 кв. м; 4 - коридор, площею 4,3 кв. м; 5 - кабінет, площею 9,6 кв. м, розташований на АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2018 року у складі судді Пушкарського Д. В. позов ОСОБА_1 , ГО «Гаражне товариство «Надія» задоволено.
Визнано за ГО «Гаражне товариство «Надія» право власності на громадський будинок літ. «А», загальною площею 28,9 кв. м, що в цілому складається з приміщень: 1 - комора, площею 1,7 кв. м; 2 - коридор, площею 2,7 кв. м; 3 - кабінет, площею 10,6 кв. м; 4 - коридор, площею 4,3 кв. м; 5 - кабінет, площею 9,6 кв. м, розташований на АДРЕСА_1 .
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав передбачених статтею 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) для визнання за позивачем права власності на громадський будинок літ. «А» на АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ГО «Гаражне товариство «Надія» протягом багатьох років є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташовано цей будинок, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування гаражів.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області задоволено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , ГО «Гаражне товариство «Надія».
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Суд апеляційної інстанції постановив, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у ГО «Гаражне товариство «Надія» відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій було збудовано спірне нерухоме майно. Крім того, самочинним будівництвом порушено права власника земельної ділянки - Чорноморської міської ради Одеської області. Позивачі здійснили самовільне будівництво, без належного дозволу та проектної документації, до органів державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту нерухомості вони не зверталися.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду, ГО «Гаражне товариство «Надія», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального й процесуального права, просило скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року і направити справу на новий розгляд.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що ГО «Гаражне товариство «Надія» сплачує кошти за оренду земельної ділянки, на якій розташовано спірний об`єкт нерухомості, та не порушує законі права та інтереси інших осіб.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що касаційна скарга ГО «Гаражне товариство «Надія» підлягає задоволенню, оскільки судом апеляційної інстанції було порушенно норми матеріального та процесуального права.
 
У відзиві на касаційну скаргу Чорноморська міська рада Одеської області зазначила, що касаційна скарга ГО «Гаражне товариство «Надія» не підлягає задоволенню, оскільки не містить обґрунтування неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2019 року касаційну скаргу ГО «Гаражне товариство «Надія» на постанову Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року залишено без руху для усунення недоліків.
 
У листопаді 2019 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року поновлено ГО «Гаражне товариство «Надія» строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГО «Гаражне товариство «Надія» на постанову Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року, відмовлено ГО «Гаражне товариство «Надія» у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року і витребувано із Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу № 501/2636/18.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга ГО «Гаражне товариство «Надія» не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи
 
Рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 17 березня 2006 року № 5661/20-ІV ГО «Гаражне товариство «Надія» надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 1,7 га, на АДРЕСА_1 , під існуючим гаражним товариством «Надія», з подальшою передачею в короткострокову оренду терміном на 3 роки.
 
Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т» станом на 04 грудня 2017 року на зазначеній земельній ділянці ГО «Гаражне товариство «Надія» та його членами був побудований громадський будинок літ. «А», загальною площею 28,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , який в цілому складається з приміщень: 1 - комора, площею 1,7 кв. м; 2 - коридор, площею 2,7 кв. м; 3 - кабінет, площею 10,6 кв. м; 4 - коридор, площею 4,3 кв. м; 5 - кабінет, площею 9,6 кв. м.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, і доводів касаційної скарги колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Згідно із статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
 
Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
 
Державна реєстрація права власності на новостворений об`єкт нерухомості свідчить про закінчення його будівництва та підтверджує право власності на зазначений об`єкт.
 
За положеннями частин першої та другої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
 
За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
 
Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов.
 
Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.
 
Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).
 
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено те не заперечується позивачами те, що громадський будинок літ. «А», загальною площею 28,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , який в цілому складається з приміщень: 1 - комора, площею 1,7 кв. м; 2 - коридор, площею 2,7 кв. м; 3 - кабінет, площею 10,6 кв. м; 4 - коридор, площею 4,3 кв. м; 5 - кабінет, площею 9,6 кв. м. є самочинним будівництвом.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що ГО «Гаражне товариство «Надія» здійснило самочинне будівництво об`єкта нерухомості без належного дозволу та проектної документації, до органів державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту нерухомості не зверталося. Крім того, самочинним будівництвом порушено права власника земельної ділянки - Чорноморської міської ради Одеської області.
 
Таки чином, суд апеляційної інстанції дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження                        № 14-446цс18)).
 
Висновок за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Громадської організації «Гаражне товариство «Надія» залишити без задоволення.
 
Постанову Одеського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

            І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець