ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18865/18                                                                             Суддя першої інстанції: Мамедова Ю.Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 серпня 2021 року                                                                                     м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,
          за участю секретаря                     - Король Ю.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про уточнення способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язати вчинити дії, 

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 :
-          визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року № 22/6-4737;
          -          зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року № 22/6-4737, з врахуванням виплачених сум.
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про уточнення способу і порядку виконання судового рішення.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення про задоволення заяви про уточнення способу і порядку виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. ОСОБА_1 вказує на те, що не був повідомлений про дату, час та місце розгляду своєї заяви. Також скаржник зазначає, що заява про відвід судді Мамедової Ю.Т. не була розглянута судом першої інстанції. Заявник просить врахувати, що наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, підтверджується діями Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вчиненими на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року.
Під час судового засідання позивач підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, зазначених у ній. 
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив та причини неявки суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року - скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 22 березня 2021 року видано виконавчий лист, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року № 22/6-4737, з врахуванням виплачених сум.       
Під час виконання вказаного судового рішення між сторонами цієї справи виник спір стосовно обмеження пенсії максимальним розміром. У зв`язку з цим, з метою чіткого визначення дій, які відповідач повинен вчинити на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про уточнення способу і порядку її виконання.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні такої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду з адміністративним позовом, позивачем був обраний спосіб захисту порушених прав та інтересів, який визнаний судовими органами належним та таким, що в повній мірі здійснює поновлення таких прав та інтересів в межах існуючого правового поля. У зв`язку із зазначеним, відповідач має здійснити поновлення прав та інтересів позивача саме у формі і у спосіб, визначені судом.
Перевіряючи обґрунтованість зазначених висновків суду і доводів апеляційної скарги позивача в сукупності, колегія суддів встановила наявність обставин, які є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду від 17 червня 2021 року.
Процесуальний порядок вирішення заяви про встановлення чи зміну порядку і способу виконання судового рішення визначений у ст. 378 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
За правилами ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 24 травня 2021 року розгляд заяви ОСОБА_1 про уточнення способу і порядку виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року було призначено на 08 червня 2021 року о 14 год. 15 хв. В подальшому суд перейшов до розгляду заяви за правилами письмового провадження у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання. 
Також до матеріалів справи приєднана повістка про виклик позивача у судове засідання. Згідно з відміткою, що міститься на зворотному боці судової повістки, вона була направлена адресату лише 02 червня 2021 року. 
Доказів вручення ОСОБА_1 повітки про виклик у судове засідання на 08 червня 2021 року матеріали справи не містять. У свою чергу позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду його заяви. 
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
З огляду на те, що заяву про уточнення  способу і порядку виконання судового рішення в порушення вимог ч. 2 ст. 378 КАС України розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і саме ця обставина покладена в основу апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність обов`язкових підстав для скасування ухвали суду від 17 червня 2021 року та постановлення судом апеляційної інстанції нового судового рішення за результатами розгляду заяви позивача. 
Також апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було розглянуто заяву про відвід судді Мамедової Ю.Т. від участі в розгляді його заяви про уточнення способу і порядку виконання судового рішення.
Матеріалами справи підтверджується, що разом із заявою в порядку ст. 378 КАС України ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді ОСОБА_2 від розгляду цієї заяви. 
Разом з тим вказана заява про відвід судді була вирішена ухвалою суду від 24 червня 2021 року, тобто вже після закінчення розгляду заяви про уточнення способу і порядку виконання судового рішення і постановлення ухвали суду від 17 червня 2021 року, що не узгоджується з нормами процесуального права. 
Перевіряючи наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , колегія суддів враховує, що фактичною підставою для звернення до суду стало те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, здійснивши перерахунок пенсії на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, застосувало також обмеження максимального розміру пенсії відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Так, листами від 17 лютого 2021 року № 3765-1277/Л-02/8-2600/21 та від 03 квітня 2021 року № 8184-6348/Л-02/8-2600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що постановою суду від 15 вересня 2020 року не було покладено зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження максимального розміру. 
Резолютивна частина постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року дійсно не містить приписів щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром чи із застосуванням такого обмеження. 
Позивач наполягає на тому, що порядок і спосіб виконання вказаного судового рішення підлягає уточненню, адже резолютивна частина не у повній мірі відображає висновки суду, викладені в мотивувальній частині постанови суду від 15 вересня 2020 року. ОСОБА_1 наголошує, що мотивувальна частина вказаного судового рішення містить висновки щодо відсутності підстав для застосування обмежень розміру пенсії. 
Дослідивши мотивувальну частину постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, колегія суддів встановила, що під час апеляційного розгляду справи суд аналізував вплив ст.ст. 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» на спірні правовідносини.
Разом з тим згідно з вказаним судовим рішенням, відповідач не застосовував відсоткове обмеження грошового забезпечення, адже основний розмір пенсії розраховувався із 73% грошового забезпечення. З огляду на те, що обмеження на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виражається саме у зменшенні відсоткового розміру пенсії, судом не встановлено застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві обмеження пенсійних виплат ОСОБА_1 на підставі цієї статті.
Також у мотивувальній частині постанови суду від 15 вересня 2020 року зазначено, що обмеження максимальним розміром пенсії полягало у використані інформації щодо грошового забезпечення згідно довідки від 23 травня 2017 року № 22/6-4737 на виконання судових рішень в справі № 755/14112/17.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів, згідно з мотивувальною частиною постанови суду від 15 вересня 2020 року, прийшла до висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити з 01 січня 2016 року позивачу пенсію на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 15 березня 2018 року № 22/6-4737, з врахуванням виплачених сум.
Отже, викладений у резолютивній частині постанови суду від 15 вересня 2020 року порядок і спосіб її виконання відповідає висновкам суду, що викладені в мотивувальній частині вказаного судового рішення. 
Доводи ОСОБА_1 щодо розбіжностей між мотивувальною і резолютивною частиною постанови суду від 15 вересня 2020 року, які полягають у неповноті викладення способу захисту порушеного права - не знайшли свого підтвердження. 
Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Наявність між Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_1 спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром не належить до обставини, що істотно ускладнюють виконання постанови суду від 15 вересня 2020 року у справі № 640/18865/18. Предметом спору в цій справі була виключно правомірність дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки від 15 березня 2018 року № 22/6-4737. Резолютивна частина судового рішення не містить приписів щодо можливості встановлення обмежень розміру пенсії, адже суд фактично визнав вирішення зазначених питань у межах цього спору - передчасним.
Також колегія суддів наголошує на тому, що доводи ОСОБА_1 свідчать про незгоду з висновками суду в частині визначення способу захисту порушеного права на перерахунок пенсії, а не про наявність підстав для встановлення або зміни способу або порядку його виконання згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України.
Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про уточнення способу і порядку виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року.
З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року - скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 378 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2021 року - скасувати. 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про уточнення способу і порядку виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

          Головуючий суддя                                                                        А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.В. Файдюк           

                                                                                                    Є.В. Чаку      

Постанова складена у повному обсязі 12 серпня 2021 року.