ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/4046/20
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,
суддів Коваль Л.А., Чередка А.Є.,
секретар судового засідання Крицька Я.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ГАЛІЛЄЙ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 (повне рішення складено 28.12.2020, суддя Манько Г.В.)  у справі 
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй"
до відповідача - 1 Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області
відповідача-2 Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
про визнання незаконними дій і бездіяльності, витребування майна   
ВСТАНОВИВ:
          І. Короткий зміст і підстави позовних вимог
          Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання  незаконним  вилучення  посадовими  особами  податкової міліції Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області і неповернення товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" майна:  1) крана козлового ГП-45; 2) двигунів А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; 3) двигуна ДАЗО т 1250 кВ; 4) холодильної установки МКТ;  5) редуктора РЮОООО/1,5;  6) насосів НКУ 630/80,  в кількості 2 штуки; 7) насосів АВЗ-63-125Д, в кількості 39 штук; зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області  повернути  товариству  з  обмеженою  відповідальністю  з  іноземними  інвестиціями "Галілєй" майно: 1) кран козловий ГП-45; 2) двигуни А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; 3) двигун ДАЗО - 1250 кВ; 4) холодильну установку МКТ; 5) редуктор Р100000/1,5; 6) насоси НКУ 630/80, в кількості 2 штуки; 7) насоси АВЗ-63-125Д, в кількості 39 штук.  
          Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі №99016620 по обвинуваченню директора ТОВ з ІІ "Галілєй" ОСОБА_1., слідчий податкової міліції виніс постанову від 20.05.2020 про долучення до справи речових доказів, а саме: 1) кран козловий ГП-45; 2) двигун А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; 3) двигуна ДАЗО т 1250 кВ; 4) холодильна установка МКТ;  5) редуктор РЮОООО/1,5;  6) насос НКУ 630/80,  в кількості 2 штуки; 7) насос АВЗ-63-125Д, в кількості 39 штук.
          Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.12.2010, з урахуванням постанови від 29.12.2010, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України була закрита у зв`язку зі спливом строку притягнення останнього до кримінальної відповідальності; речові докази, у тому числі майно ТОВ з ІІ "Галілєй", ухвалено повернути ОСОБА_1 . Однак, після звернення позивачем до органу податкової міліції, вказане майно повернуто не було.
          Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2019 по справі №1-23/10 зобов`язано повернути майно, яке було визнано речовими доказами по кримінальній справі №99016620 згідно постанови старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА у Дніпропетровській області капітана податкової міліції Кравця від 20.05.2002 про долучення до справи речових доказів. За цією ухвалою судом видано розпорядження ППКФ "Альянс Холдинг".  За твердженням позивача у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо ППКФ "Альянс Холдинг". Через це розпорядження Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.09.2019 по справі №1-23/10 не було і не може бути виконане.   
          Обладнання, визнане слідчим Кравцем А.В. речовими доказами у кримінальній справі №99016620, належало ТОВ з ІІ "Галілєй" на праві власності, оскільки було придбано за договором купівлі-продажу. Оригінали договору купівлі-продажу і накладних про купівлю позивачем обладнання були вилучені слідчим і зберігаються у матеріалах кримінальної справи №99016620, що є частиною судової справи №1-23/10. Вилучення обладнання слідчим податкової міліції і не повернення цього майна позивачу є порушенням права власності ТОВ з ІІ "Галілєй". 
          ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2020 у даній справі в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що спірне майно в ході слідства не вилучалося, право власності позивача (право володіння, користування та розпорядження) цим майном не обмежувалось. Відсутні належні та достовірні докази того, що на складі  ППКФ «Альянс Холдинг» зберігається  спірне майно.
          Матеріали господарської та кримінальної справи №99027007 не містять належних, допустимих та достовірних доказів   щодо  вилучення  саме спірного  майна.  Спірне майно  не  вилучалось слідчими податкової міліції у межах розслідування кримінальної справи №99027007.  Позивачем у справі не надано належних та достовірних доказів щодо набуття, відповідно до приписів цивільного та господарського законодавства,  права власності на обладнання (майно), про яке йдеться  у позовних вимогах. 
          ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
           3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
          Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ГАЛІЛЄЙ", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
          Скаржник обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено суддею Манько Г.В., якому було заявлено два відводи, які були безпідставно залишені без задоволення.
          Суд першої інстанції розглянув справу за відсутності позивача, неповідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду. 
          Скаржник стверджує, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області не заперечувало, що старший слідчий ОВС СВ ПМ ДПА у Дніпропетровській області капітан податкової міліції Кравець А.В. порушив кримінальну справу, яка у подальшому направлена з обвинувальним висновком щодо ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, де розглянута під №1-23/10. Також, відповідач-1 не заперечив, що на момент проведення досудового розслідування було наявне обладнання, вказане у матеріалах справи №1-23/10, щодо якого за постановою слідчого призначалась товарознавча експертиза. 
          Зміст постанови про призначення товарознавчої експертизи і протоколу про ознайомлення обвинуваченого із цією постановою вказує, що огляд експертом цього обладнання ніяк не залежало від волі ОСОБА_1 . Він не міг не перешкодити доступу експертів. ні заборонити їм оглянути обладнання, ні перевезти обладнання у інше місце. Це, на думку позивача, є свідченням того, що ОСОБА_1 не мав контролю над обладнанням, такий контроль був у слідчого. 
          Заявник апеляційної скарги вважає, що після винесення слідчим постанови від 20.05.2002 про долучення до справи речових доказів, за збереження цих доказів відповідає або слідчий або особа, якій слідчий передав докази (майно) на зберігання. Слідчий Кравець А.В. не передавав ТОВ з ІІ "Галілєй" на зберігання обладнання після визнання його доказами у кримінальній справі. 
          Матеріали справи №1-23/10 не містять доказів (договору зберігання, акту приймання-передачі тощо) про передачу обладнання третій особі на зберігання, тому, за твердженням скаржника, обладнання залишилося у слідчого.  
          Позивач вказує, що право власності на обладнання, перелічене слідчим у постанові від 22.05.2002 ніким не оспорювалось. Держава, у особі слідчого чи прокурора не довела, що обладнання комусь належить окрім ТОВ з ІІ "Галілєй". Відповідач-1 не пояснив, де дівся оригінал договору, указаний слідчим у постанові від 20.05.2002. Також відповідач-1 не посилався на те, що наявні у матеріалах справи № 1-23/10 копії договору та видаткових накладних не відповідають оригіналам. Договір купівлі-продажу спірного обладнання було вчинено 10.07.2000. Усі відносини із  контрагентами ТОВ з ІІ "Галілєй" у період з 01.07.2000 були предметом перевірки податкових органів. Результати цих перевірок були підставою для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 . Судовими рішеннями у адміністративній справі №А38/172-07 (36(А27/95(А25/26)) встановлено відсутність порушень податкового законодавства ТОВ з ІІ "Галілєй" у відносинах з контрагентами. 
          Встановлення в резолютивній частині ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №1-23/10 від 08.04.2019 умови повернення обладнання в разі надання відповідних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказане майно, за переконанням позивача, не передбачено процесуальним законом. Обладнання, визнане слідчим речовими доказами у кримінальній справі належало ТОВ з ІІ "Галілєй" на праві власності, оскільки було придбано за договором купівлі-продажу. Відсутнє рішення про визнання недійсним цього договору, як і відсутня інша особа, яка б заявила, що це обладнання належить їй.
          Скаржник зазначає, що незаконне заволодіння працівниками правоохоронних органів майном ТОВ з ІІ "Галілєй" під виглядом розслідування злочину, скоєного керівником цього товариства ОСОБА_1 , було предметом розгляду господарській справі №20/195-10(13/30-10 (33/140-09 (6/278-08(А11/37(А6/18(14/140))-0 за позовом ТОВ з ІІ "Галілєй" до Лобойковської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ДПІ у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Петриківської РДА, ГУ Державного казначейства у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ДПА у Дніпропетровській області про визнання рішення сільської ради недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. У вказаній справі суд критично оцінив позицію ДПА у Дніпропетровській області про відсутність права власності у ТОВ з ІІ "Галілєй" на майно, вилучене працівниками податкової міліції під час розслідування кримінальної справи.
           3.2 Доводи інших учасників справи
          У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.
          Заявник вказує, що в межах кримінальної справи №99027007 внаслідок слідчих дій податковою міліцією було встановлено, що демонтовані, розукомплектовані частини (деталі) непрацюючого, знеціненого обладнання перевозились транспортними засобами під керування ОСОБА_1 до с.Лобойківка Дніпропетровської області на територію ППКФ "Альянс Холдинг". З метою визначення вартості і технічного стану вищевказаного обладнання постановою слідчого податкової міліції від 17.04.2002 була призначена товарознавча експертиза у кримінальній справі. За висновками проведеної експертизи встановлено, що технічний стан усього обладнання оцінений як поганий зі сносом 80-90%. На території, яка фактично була огородженою та вважалась складом ППКФ "Альянс Холдинг" в с.Лобойківка Дніпропетровської області зберігались просто неба застарілі, іржаві, розукомплектовані частини якихось колишніх механізмів, без бирок із їх найменуванням, серійним номером, датою (роком) виготовлення.  Вищевказані речі ідентифіковані експертами як металобрухт, який не може функціонувати за призначенням, оскільки потребує значних відновлювальних втрат. 
          Отже, за переконанням Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, не існувало ніякого обладнання, про повернення якого позивач просить ухвалити судове рішення. 
          Ленінський районний суд м.Дніпропетровська постановляючи ухвалу від 08.04.2019 у справі №1-23/10, зокрема, вирішив повернути майно за належністю директору ТОВ з ІІ "Галілєй" Головку В.В., в разі надання ним відповідних правовстановлюючих документів. Тобто Ленінський районний суд м.Дніпропетровська не знайшов в матеріалах кримінальної справи підтвердження права власності на спірне майно.
          Заявник вважає міркування позивача про те, що спірне обладнання було вилучено слідчим та саме він був відповідальним за його збереження необґрунтованими та такими, що спростовуються саме змістом постанов слідчого, який рішення про вилучення майна не приймав, оскільки при першому ж огляді металобрухту, що зберігався просто неба у с.Лобойківка Дніпропетровської області було зрозуміло, що цей металобрухт не є тим обладнанням, яке зазначалось у підроблених документах, які свідчили про обсяги штучного податкового кредиту з ПДВ на користь ТОВ з ІІ "Галілєй". 
          Щодо порядку та умов зберігання майна на складі ППКФ "Альянс Холдинг"  Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, вказує, що як встановлено показами свідків, саме ОСОБА_1 таке майно було транспортовано до цього складу і саме ОСОБА_1 мав піклуватись про умови його збереження. 
          Твердження скаржника, про те, що ОСОБА_1 не міг володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним майном, скільки він у той час знаходився під арештом у СІЗО не можуть підтвердити неможливість здійснення своїх прав юридичною особою - ТОВ з ІІ "Галілєй", оскільки за відсутності керівника його обов`язки мала би виконувати інші особа, уповноважена діяти від імені ТОВ з ІІ "Галілєй" відповідно закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), посадових інструкцій тощо.
          Щодо заявлених ОСОБА_1 відводів головуючому судді у складі суду, який розглядав цю справу як суд першої інстанції, відповідач-1 вважає їх безпідставними та необґрунтованими.  
          Головним управлінням державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін. 
          В обґрунтування своєї правової позиції, відповідач-2 зазначає, що після прийняття Закону України "Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів"  та вступу його в закону силу, відповідальним та компетентним органом за конфісковане майно має бути АРМА.
          Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №1-23/10 від 10.12.2010 кримінальну справі по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
          Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №1-23/10 від 08.04.2019 заяву ОСОБА_1 про скасування арешту належного йому майна та встановлення порядку і способу виконання постанови Ленінського  районного суду м.Дніпропетровська - задоволено частково; ухвалено повернути майно ОСОБА_1 в разі надання ним відповідних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на це майно.
          ІV. Апеляційне провадження
           4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді
Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.01.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Коваль Л.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2020 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 6               306,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
          На виконання вимог ухвали суду від 01.02.2020 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою апеляційного господарського суду від 10.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020; призначено справу до розгляду на 16.03.2021 на 10 годин 00 хвилин. 
          У зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кузнецова В.О.,  відповідно до п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, розгляд справи, призначеної на 16 березня 2021 року  не відбувся.
          Ухвалою апеляційного господарського суду від 26.03.2021 призначено  справу до розгляду на 20.04.2021 на 11 годин 00 хвилин. 
Ухвалою апеляційного господарського суду від 20.04.2021 відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" у задоволенні клопотання про забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 25.05.2021 год. о 12:00 год. в Шевченківському районному суді м. Києва, в режимі відеоконференції; розгляд справи відкладено до 25.05.2021 на 12:30 годин.
Ухвалою апеляційного господарського суду від 19.05.2021 постановлено провести судове засідання у справі призначене на 25.05.2021 на 12:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №415а) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/). 
25.05.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 29.06.2021  на 12:20.
Ухвалою апеляційного господарського суду від 24.06.2021 постановлено провести судове засідання у справі призначене на 29.06.2021 на 12:20 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №415а) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/).
25.06.2021 до апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі з підстав ст.278 Господарського процесуального кодексу України, оскільки розгляд позовної заяви про незаконність рішень та/або дій  слідчого під час досудового розслідування кримінальної справи №99027007 (№1-23/10) повинен здійснюватись за правилами кримінального процесуального кодексу, відповідним загальним місцевим судом, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.
29.06.2021 у судове засідання з`явилися представники позивача (в режимі відеоконференції), відповідача-1 та відповідача-2, які надали відповідні пояснення.
Інші учасники справи наданим їм процесуальним право не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників.
Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.
           29.06.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивна частину постанови. 
           4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
           05.03.2002 старшим слідчим по ОВД СО НМ ГНА в Дніпропетровській області  порушено кримінальну справу по факту ухилення від сплати податків в відношенні посадових осіб ТОВ ІІ "Галілєй" по ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.
          Постановою старшого слідчого  ОВД СО НМ ГНА в Дніпропетровській області  від 25.03.2002 у кримінальній справі №99027007 притягнуто ОСОБА_1 , директора ТОВ з ІІ "Галілей"  в якості звинуваченого по  кримінальній справі і пред`явлено йому звинувачення в злочині, передбаченому ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України.
          Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010 у справі №1-23/10  кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України закрито в зв`язку з закінченням  строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Обраний раніше запобіжний захід підписку про невиїзд скасовано. Постанову старшого слідчого ОВД СО НМ ГНА в Дніпропетровській області від 22.03.2002 про  накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також на автотранспортний засіб: "Опель Вектра" 1996 року випуска, д/н НОМЕР_1 - скасовано.
          Зміст  постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ у справі №1-23/10 від 10.12.2010 свідчить про те, що ОСОБА_1  заявив клопотання про закриття  відносно нього кримінальної справи в зв`язку з закінченням строків давності.  
          Постановою від 10.12.2010 встановлено, що ОСОБА_1 , здійснюючи підробку документів, дав усне злочинне розпорядження ОСОБА_2 скласти та розписатися за нього, як директора  ТОВ ІІ "Галілей" в графі "Прийняв" у підроблених документах, які надавав іншим підприємствам. Обладнання за підробленими документами не отримувалось та вартість його не сплачувалась, а саме за накладними з ПП "БРИЗ". Підроблені документи у період часу з 12.09.2001 по 08.10.2001 були видані   ОСОБА_1  податковій інспекції з метою підтвердження права на податковий кредит. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України.  Також ОСОБА_1  неправомірно задекларував податковий кредит  за неотримане обладнання  у ПП "БРИЗ". Дії ОСОБА_1 щодо внесення   службовою особою в офіційні документи свідомо неправдивих відомостей, складанні та видачі свідомо неправдивих документів, що спричинили тяжкі наслідки кваліфіковано за ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України. Отже, ОСОБА_1 скоїв кримінальний  злочин.
          Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ у справі №1-23/10 від 08.04.2019 заяву ОСОБА_1 про скасування арешту належного йому майна та встановлення порядку і способу виконання постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2010 - задоволено частково. Постанову старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області капітана податкової міліції Кравця А.В. від 22.03.2002 про накладення арешту на вклади, цінності, будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 - скасовано. Майно, яке було визнано речовими доказами по кримінальній справі №99016620, згідно постанови старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області капітана податкової міліції Кравця А.В. від 20.05.2002 про долучення до справи речових доказів, а саме: 1)кран козловий ГП-45; 2) двигуни А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; 3)двигун ДАЗО - 1250 кВ; 4) холодильну установку МКТ; 5) Редуктор Р100000/1,5; 6) насоси НКУ 630/80, в кількості 2 штуки; 7) насоси АВЗ-63-125Д, в кількості 39 штук, яке було залишено на відповідальне зберігання на складі ППКФ "Альянс Холдинг" в с.Лобойківка Дніпропетровської області - повернути за належністю директору ТОВ з ІІ "Галілей" ОСОБА_1, в разі надання ним відповідних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказане майно.
           4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі
          Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
          Предметом апеляційного перегляду є вирішення питання про наявність або відсутність підстав для визнання  незаконним  вилучення  посадовими  особами  податкової міліції Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області і неповернення товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" майна:  1) крана козлового ГП-45; 2) двигунів А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; 3) двигуна ДАЗО т 1250 кВ; 4) холодильної установки МКТ;  5) редуктора РЮОООО/1,5;  6) насосів НКУ 630/80,  в кількості 2 штуки; 7) насосів АВЗ-63-125Д, в кількості 39 штук та зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області повернути  товариству  з  обмеженою  відповідальністю  з  іноземними  інвестиціями "Галілєй" вказане майно. 
          Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
          Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.
          За приписами  статей 124, 125 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
          Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначається Законом України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з нормами частини третьої статті 22 якого місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.
          Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
          Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів з огляду на пряму вказівку закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.
          В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).
          Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.
          Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 цього Кодексу, якою встановлено,  що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.
          Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: він не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.
          В обґрунтування позовних вимог в частині визнання  незаконним  вилучення  посадовими особами податкової міліції Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області і неповернення товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" спірного майна, позивач вказує, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі №99016620 по обвинуваченню директора ТОВ з ІІ "Галілєй" ОСОБА_1 , слідчий податкової міліції виніс постанову від 20.05.2020 про долучення до справи речових доказів, а саме: 1) кран козловий ГП-45; 2) двигун А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; 3) двигуна ДАЗО т 1250 кВ; 4) холодильна установка МКТ;  5) редуктор РЮОООО/1,5;  6) насос НКУ 630/80,  в кількості 2 штуки; 7) насос АВЗ-63-125Д, в кількості 39 штук.          
          На думку позивача, вилучення обладнання слідчим податкової міліції і неповернення позивачу є порушенням права власності ТОВ з ІІ "Галілєй".
          Відповідно до ст.1 Кримінально-процесуального кодексу України (тут і надалі в редакції чинній станом на 20.05.2002) порядок кримінального провадження на території України визначається Кримінальним процесуальним кодексом України.
          За приписами ст.2 Кримінально-процесуального кодексу України завданнями кримінального   судочинства   є  охорона  прав  та законних інтересів фізичних і юридичних осіб,  які беруть в  ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних 
та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний,  хто  вчинив  злочин, був  притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був  покараний.
          Частинами 1,2 ст.3  Кримінально-процесуального кодексу України передбачено, що провадження  в  кримінальних  справах  на  території  України здійснюється  за  правилами  цього  Кодексу  незалежно  від  місця вчинення злочину. При провадженні   в   кримінальній   справі застосовується кримінально-процесуальний  закон,  який  діє  відповідно  під  час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.
            Суд, прокурор,  слідчий і орган дізнання зобов`язані в  межах своєї  компетенції  порушити  кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак злочину,  вжити всіх передбачених законом  заходів до встановлення події злочину,  осіб, винних у вчиненні злочину, і до їх покарання (ст.4 Кримінально-процесуального кодексу України).
         Згідно ст.234   Кримінально-процесуального кодексу України дії слідчого можуть  бути оскаржені прокуророві як безпосередньо, так і через слідчого. Скарги можуть  бути  як  письмові,  так  і усні.  Усні скарги прокурор або слідчий заносить до протоколу. Слідчий зобов`язаний   протягом  доби  направити  прокуророві скаргу, що надійшла до нього, разом із своїми поясненнями. Подача скарги  не  зупиняє  виконання дії,  яка оскаржується, коли це не визнає за потрібне слідчий або прокурор. Дії слідчого можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії слідчого розглядаються судом  першої  інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
          Таким чином, позивач не був позбавлений можливості оскаржити дії слідчого щодо безпідставного вилучення обладнання слідчим податкової міліції і неповернення цього обладнання позивачу в порядку, визначеному ст.234 Кримінально-процесуального кодексу України. 
          Щодо позовних  вимог в частині зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області повернути  товариству  з  обмеженою  відповідальністю  з  іноземними  інвестиціями "Галілєй" спірне майно, колегія суддів враховує таке.
          Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №1-23/10 від 10.12.2010 кримінальну справі по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.358, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
          Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №1-23/10 від 29.12.2010 внесено зміни та доповнення у постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №1-23/10 від 10.12.2010, зокрема, ухвалено кран козловий ГП-45; двигуни А-4 500 кВ., в кількості 2 штуки; двигун ДАЗО т 1250 кВ;  холодильну установку МКТ;  редуктор РЮОООО/1,5;  насоси НКУ 630/80, в кількості 2 штуки;  насоси АВЗ-63-125Д, в кількості 39 штук., які знаходяться на відповідальному зберіганні ППКФ "Альянс Холдинг" - повернути за належністю ОСОБА_1 .
          За приписами ст.81 Кримінально-процесуального кодексу України, питання про речові докази  вирішується  вироком,  ухвалою  чи постановою   суду   або   постановою  органу  дізнання,  слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому: знаряддя злочину, що    належать обвинуваченому, конфіскуються; речі,  вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються; речі,  які  не  мають  ніякої  цінності  і  не можуть бути використані,  знищуються,  а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм; гроші,  цінності та інші речі,  нажиті  злочинним  шляхом, передаються в доход держави; гроші,  цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій,   повертаються   їх   законним  володільцям,  а  якщо  їх  не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у  власність держави. Спір про  належність   речей,   що   підлягають   поверненню, 
вирішується в порядку цивільного судочинства. 
          Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №1-23/10 від 08.04.2019 заяву ОСОБА_1 про скасування арешту належного йому майна та встановлення порядку і способу виконання постанови Ленінського  районного суду м.Дніпропетровська - задоволено частково; ухвалено повернути майно ОСОБА_1 в разі надання ним відповідних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на це майно. 
          Частиною 1 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (у редакції чинній на 08.04.2019) встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
          Таким чином, вказаними судовими рішеннями спірне майно повернуто ОСОБА_1 .
          У даній справі товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Галілєй" просить суд повернути спірне майно саме йому. 
          Таким чином, позивач оспорює факт передачі спірного майна ОСОБА_1 за рішенням суду, яке набрало законної сили. Отже у даному випадку спір виник між фізичною та юридичною особами.
          З урахуванням ч.12 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України  спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
          Пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
          Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом (стаття 21 Господарського процесуального кодексу України).
    За загальними правилами, передбаченими в частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
   Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з приватноправових відносин.
               Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
         Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач оспорює факт передачі спірного майна ОСОБА_1 за рішенням суду, яке набрало законної сили, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залучення апеляційним судом цієї фізичної особи у статусі іншого відповідача.
      Зважаючи на викладені обставини, проаналізувавши наведені правові норми, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області повернути  товариству  з  обмеженою  відповідальністю  з  іноземними  інвестиціями "Галілєй" спірне майно, не підлягають розгляду в господарському суді, тому що фізична особа - ОСОБА_1 не є підприємцем, між нею та сторонами у справі - юридичними особами відсутні господарські відносини. Даний спір підлягає розгляду  в порядку цивільного судочинства.
           4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
     Не встановивши відповідних обставин, що входили до предмета доказування в даній справі, не перевіривши їх належними доказами, суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права при визначенні юрисдикції господарського суду, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.
       Відповідно до частини другої  ст.278 Господарського процесуального кодексу України                порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
       За приписами п.1 частини першої ст.231 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
          Таким чином, колегія суддів задовольняє клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі.
          4.5 Розподіл судових витрат
          Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
          Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ГАЛІЛЄЙ" задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 у справі №904/4046/20 скасувати.
Провадження у справі №904/4046/20 закрити.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

          Постанова складена у повному обсязі 07.07.2021

          Головуючий суддя                                                   В.О.Кузнецов

          Судді                                                                       Л.А.Коваль

                                             А.Є.Чередко