ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Номер справи 664/504/21 Головуючий в І інстанції Бойко В.П.
Номер провадження 22-ц/819/806/2019 Доповідач Кутурланова О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2021 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,
суддів: Майданіка В.В.,
Орловської Н.В.,
секретар судового засідання Давиденко І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Йосипенка Віталія Васильовича, треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Казачкова Марина Олегівна про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити реєстраційні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Йосипенка В.В. про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити реєстраційні дії.

22 лютого 2021 року ОСОБА_2 подала до суду заяву, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:
- заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна – житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер 6525010100:01:054:0013;
- заборони державним і приватним нотаріусам вчиняти дії щодо нотаріального посвідчення правочинів відчуження нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер 6525010100:01:054:0013, шляхом внесення в «Єдиний реєстр заборон відчуження нерухомого майна» відомостей про заборону їх відчуження;
- заборони ОСОБА_1 , його представникам та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на проникнення на територію помешкання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 і земельну ділянку за цією ж адресою.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року заяву задоволено частково.
         Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 і земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер: 6525010100:01:054:0013.
       Заборонено державним і приватним нотаріусам вчиняти дії щодо нотаріального посвідчення правочинів відчуження нерухомого майна: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 і земельної ділянки за цією ж адресою, кадастровий номер: 6525010100:01:054:0013, шляхом внесення в «Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» відомостей про заборону їх відчуження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали суду, порушення судом норм процесуального права, просив її скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , а також заборони державним і приватним нотаріусам вчиняти дії щодо нотаріального посвідчення правочинів відчуження вказаного нерухомого майна шляхом внесення до «Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» відомостей про заборону їх відчуження, суд виходив з того, що саме такі заходи забезпечення позову є необхідними і співмірними із заявленими позовними вимогами і мають на меті недопущення істотного ускладнення чи унеможливлення у подальшому виконання рішення суду або ефективного захисту інтересів позивачки. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення, або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що 21.06.2012 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір кредитної лінії №ВКЛ-2010634.
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором сторонами укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно - житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 
28.10.2019 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав права вимоги за вказаними договорами набуло ТОВ Фінансова компанія «Горизонт», яка в свою чергу 14.02.2020 року відступила права вимоги за вказаними договорами ОСОБА_1 .
На підставі договору про відступлення права вимоги від 14.02.2020 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на належні позивачці будинок та земельну ділянку.
Посилаючись на незаконність відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи, позивачка просила суд визнати недійсними договори від 14.02.2020 року про відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором, укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» та ОСОБА_1 .
Приймаючи до уваги, що позивачкою оспорюються правочини від 14.02.2020 року про відступлення права вимоги та існує спір про право власності на нерухоме майно – будинок АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження спірного житлового будинку, а також заборони державним і приватним нотаріусам вчиняти дії щодо нотаріального посвідчення правочинів відчуження вказаного нерухомого майна шляхом внесення до «Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» відомостей про заборону їх відчуження є необхідними заходами забезпечення позову і вони є співмірними із заявленими вимогами, мають на меті недопущення істотного ускладнення чи унеможливлення у подальшому виконання рішення суду або ефективного захисту інтересів позивачки, за яким вона звернулася до суду.

Стосовно наведених у апеляційній скарзі доводів щодо незастосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення, слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, з урахуванням відсутності доказів завдання відповідачу збитків внаслідок накладення арешту на майно, доводи скарги щодо порушення норм процесуального права в частині зустрічного забезпечення колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту постанови – 04.08.2021 року.

Головуючий    О.В. Кутурланова 

Судді: В.В. Майданік 

Н.В. Орловська
.