справа №359/1720/21
головуючий у суді І інстанції Яковлєва Л.В.
провадження № 22-ц/824/10678/2021
 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
9 вересня 2021 року                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на рішення Бориспільського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, 
В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року представник ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Альфа Страхування») - Юфест В.О. звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму збитків у розмірі 118 046,65 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн.
Вимоги обґрунтовано тим, що 3 вересня 2019 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 укладено Договір страхування №330.0000091.102.5705, згідно умов якого ПрАТ «СК «Альфа Страхування» застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 . 
8 червня 2020 року в м. Києві, по вул. Набережно-Рибальська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «ГАЗ», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року винним в настанні вищевказаної ДТП визнано ОСОБА_1 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Потерпілою від ДТП особою було подано до позивача заяву на виплату страхового відшкодування. Виходячи з результатів оцінки майнової шкоди, спричиненої ДТП та договору страхування страхувальнику виплачено страхове відшкодування у розмірі 144 860,65 грн. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу збитки завдані внаслідок ДТП в розмірі 144860,65 грн. Позивач звернувся до ОСОБА_1 із проханням відшкодувати збитки. 1 вересня 2020 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_1 уклали договір про визначення порядку відшкодування відповідачем матеріального збитку в порядку регресу. Відповідач виплатив позивачу лише 26814 грн, а надалі кошти перестали надходити, у зв`язку з цим, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» змушене звернутися до суду із даним позовом за захистом порушених прав.
Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2021 року позов ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди  задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» суму збитків у розмірі 89074,52 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1712,94 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» відмовлено.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням представник ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» - Юфест В.О. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції повністю скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно визначено розмір збитків у сумі 115888,52 грн, що визначений був у п. 1.3 договору №0822.206.20.02 від 1 вересня 2020 року, оскільки такий розмір збитків підлягав відшкодуванню лише за умови дотримання ОСОБА_1 передбаченого цим договором графіку погашення. Оскільки відповідач умови договору порушив, тому він повинен відшкодувати 144860,65 грн збитків.
Відповідач ОСОБА_1 , був повідомлений судом першої інстанції про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду на 16 квітня 2021 року (а.с. 39,40), про призначення справи до розгляду на 19 травня 2021 року (а.с. 51,53) однак, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не направив.
Відповідач також повідомлений про розгляд справи судом апеляційної інстанції шляхом направлення судової повістки на вказану поштову адресу (а.с. 103), однак відзиву на апеляційну скаргу позивача до Київського апеляційного суду не направив.
Відповідачем також не оскаржено рішення суду першої інстанції про стягнення з нього суми відшкодування збитків.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 3 вересня 2019 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 укладено Договір страхування №330.0000091.102.5705, згідно умов якого ПрАТ «СК «Альфа Страхування» застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 (а.с. 3).
8 червня 2020 року в м. Києві, по вул. Набережно-Рибальська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «ГАЗ», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням      ОСОБА_1 .. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою про ДТП №3020184345643848 (а.с. 10-11).
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року винним в настанні вищевказаної ДТП визнано ОСОБА_1 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 12).
Як убачається із складеної інспектором ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції в місті Києві довідки №3020184345643848 про дорожньо-транспортну пригоду, складену 2 липня 2020 року за №22606/41/11/5-2020, інформація щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страхового сертифіката «Зелена картка» відсутня.
При цьому між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений 1 вересня 2020 року договір №0822.206.20.02 про відшкодування грошових коштів в порядку регресу.
10 червня 2020 року представник страхувальника ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.13).
Враховуючи результати оцінки матеріального збитку від страхового випадку та договору страхування, ОСОБА_2 нараховано страхове відшкодування в розмірі 144 860,65 грн. Наведене підтверджується страховим актом №0822.206.20.02 (а.с.4), розрахунком страхового відшкодування до страхового акта № 0822.206.20.02 (а.с. 5-6).
24 липня 2020 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплатило страхове відшкодування, шляхом оплати ремонтних робіт, згідно договору рахунку № 14 від 17.06.2020 року, наданого ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується копією платіжного доручення № 26309 від 24 липня 2020 року (а. с. 23, 28).
Відповідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування.
Крім того, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.
За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Аналізуючи наведені норми законів та надані докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» набуло право вимоги про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до ОСОБА_1 як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 144860,65 грн.
У порядку досудового врегулювання спору ПрАТ «СК «Альфа Страхування» зверталось до ОСОБА_1 із проханням відшкодувати збитки, завдані внаслідок ДТП в розмірі 144860,65 грн.
1 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір про визначення порядку відшкодування відповідачем матеріального збитку в порядку регресу (а.с. 29).
Встановивши, що згідно з п. 1.3 вказаного договору сторони дійшли згоди, що розмір відшкодування боржника складає 115888,52 грн, а не 14486,65 грн, судом першої інстанції поза увагою залишені інші умови цього договору.
Так, у пункті 2.1 договору передбачено, що боржник в порядку відшкодування матеріального збитку, завданого ПрАТ «СК «Альфа Страхування», зобов`язався сплачувати на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» грошові кошти у розмірі 115888,52 грн у порядку регресу протягом наступних 12 (дванадцяти) місяців по 9657,37 грн щомісячно.
При цьому пунктом 2.4 договору застережено, що у випадку, якщо боржник не виконає зобов`язання, передбачені п. 1.3 даного договору у строки та у розмірі, указаному у п. 2.1 даного договору, цей договір вважається розірваним та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» набуває право вимагати від боржника виконання відшкодування шкоди у повному обсязі, а саме у розмірі, передбаченому п. 1.2 цього договору, тобто 144860,65 грн.
Як вбачається із позову та встановлено судом, ОСОБА_1 , на виконання досягнутої домовленості, сплатив ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відшкодування у розмірі 26814 грн та надалі припинив здійснювати погашення заборгованості. Відтак, розмір боргу відповідача перед страховою компанією має розраховуватись шляхом зменшення на 26814 грн саме суми боргу 144860,65 грн, а не 115888,52 грн, що становить 118046,65 грн. Саме такий розрахунок відповідає умовам договору.
Відповідачем доказів виконання договору у відповідності з його умовами не надано, як і не надано доказів його невизнання, оспорення чи скасування. Відповідачем також не надано доказів спростування чи заперечення розміру визначеного відшкодування.
Відповідно до ст. 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Оскільки доказів виконання грошового зобов`язання ОСОБА_1 перед ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у повному обсязі не надано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути різницю між обумовленою у договорі від 1 вересня 2020 року вартістю матеріального збитку та фактично сплаченими коштами ОСОБА_1 , однак помилково визначив розмір суми, що підлягає стягненню без урахування усіх умов договору, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначеного розміру, а саме замість 89074,52 грн до стягнення підлягає 118046,65 грн.
Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Враховуючи наведене підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача сплачений позивачем за подання позову судовий збір у повному розмірі 2270 грн (а.с. 31).
В той же час підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування оскаржуваного рішення у повному обсязі немає, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, та відшкодування сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору підлягає пропорційно до розміру задоволених вимог.
Як убачається із матеріалів справи за розгляд справи у суді апеляційної інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 405 грн (а.с. 79, 92).
Оскільки апеляційна скарга задоволена на 24,54%, тому відшкодуванню підлягає 837 грн. Отже, разом позивачеві ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за рахунок відповідача ОСОБА_1 підлягає до відшкодуванню судовий збір у розмірі 3107 грн. 
Відповідач не повідомляв ні суд першої інстанції ні суд апеляційної інстанції про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Керуючись ст. ст 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» задовольнити частково.
Рішення Бориспільського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року змінити в частині визначення розміру суми збитків і розподілу судового збору та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП - не встановлено) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (код ЄДРПОУ 30968986, п/р № НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк», місце знаходження: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22) суму збитків у розмірі  118046 (сто вісімнадцять тисяч сорок шість) грн 65 коп. та судовий збір у розмірі 3 107 (три тисячі сто сім) грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                     Т.О. Писана
 
Судді                                                                                  К.П. Приходько
 
                                                                                            С.О. Журба