Ухвала
 
04 серпня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 333/1912/14-ц
провадження № 61-7284св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., 
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Таскомбанк», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна»,
вирішив питання про поновлення касаційного провадження у справі № 333/1912/14-ц за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна», про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Кухаря С. В., Онищенко Е. А.,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - ПАТ «Таскомбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ,        ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна» (далі - ТОВ «Акварт-Україна»), про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2016 року позов залишено без задоволення.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Таскмобанк» задоволено, рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.
У рахунок погашення заборгованості ТОВ «Акварт-Україна» за кредитним договором від 24 вересня 2007 року № КР64-2007 у розмірі 1 257 464,65 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 830 875,00 грн., заборгованість по відсоткам - 238 996,71 грн, пеня - 187 592,94 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 листопада 2007 року № 127-07 - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,18 кв. м, житловою площею 44,5 кв. м, що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради 17 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 11 березня 2004 року в книзі 188, номер запису 34515, на користь ПАТ «Таскомбанк» шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, але не меншою ніж 332 138,50 грн, яка погоджена сторонами в іпотечному договорі від 21 листопада 2007 року № 127-07.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Таскомбанк» судовий збір в сумі по 3 836,90 грн з кожного.
Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року залишено без змін.
У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Запорізького апеляційного суду з заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року.
Заяву мотивувала тим, що до серпня 2016 року їй було невідомо про укладення іпотечного договору, який від її імені підписаний ОСОБА_1 на підставі довіреності від 03 листопада 2005 року, яку вона не могла видавати, оскільки з 2003 року постійно проживає та працює за кордоном, з липня 2005 року до травня 2006 року вона в Україні не перебувала.
Випадково дізнавшись про наявність іпотечного договору від 21 листопада 2007 року, в серпні 2016 року вона звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про визнання іпотечного договору недійсним з моменту його підписання.
Рішенням Комунарського районного суду від 12 вересня 2018 року, що набуло чинності 11 лютого 2019 року на підставі постанови Запорізького апеляційного суду, іпотечний договір від 21 листопада 2007 року № 127-07 укладений між ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_2 визнано недійсним.
Отже, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року ухвалено на підставі недійсного правочину і відповідно є підстави для його перегляду відповідно до статті 423 ЦПК України.
На підставі викладеного просила суд скасувати рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року заяву залишено без задоволення. 
У квітні 2020 року  ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові. 
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2020 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційне провадження у справі № 333/1912/14-ц зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 752/4995/17.
Велика Палата Верховного Суду 25 травня 2021 року прийняла постановуу справі № 333/1912/14-ц, згідно з якою ухвалу місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін. 
Повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 333/1912/14-ц оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 липня 2021 року. 
З огляду на статтю 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду, якщо усунено обставини, що викликали його зупинення. 
Обставину, яка викликала зупинення касаційного провадження усунено, провадження у справі підлягає поновленню.
Керуючись статтями 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Поновити касаційне провадження у справі №  № 333/1912/14-ц за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Акварт-Україна», про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою  ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
  Головуючий  	  І. М. Фаловська	
  Судді:	  В. М. Ігнатенко     С. О. Карпенко     С. Ю. Мартєв     В. А. Стрільчук