УХВАЛА

03 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/7731/20
адміністративне провадження № К/9901/25858/21
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року 
у справі №320/7731/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України, в якому просила:
- змінити формулювання причини звільнення позивачки зі «за власним бажанням згідно частини першої  статті 86 Закону України «Про державну службу»  на «за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю згідно частини третьої  статті 38 КЗпП України»;
- зобов`язати відповідача змінити запис внесений до наказу «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » № 661-К від 12.12.2019 зі «Звільнити ОСОБА_1 - головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції із займаної посади 17.12.2019 за власним бажанням згідно частини першої  статті 86 Закону України «Про державну службу»  на «Звільнити ОСОБА_1 - головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції із займаної посади 17.12.2019 за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю згідно частини третьої  статті 38 КЗпП України»;
- зобов`язати Державне агентство лісових ресурсів України змінити запис внесений до трудової книжки ОСОБА_1 , а саме в розділі «Відомості про роботу» зазначити: «Запис за № 17 є недійсним, звільнена за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю згідно частини третьої  статті 38 КЗпП України»;
- стягнути з відповідача на користь позивачки вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 25 506,66 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість зі сплати добових витрат в сумі 900,00 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до моменту ухвалення судового рішення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного агентства лісових ресурсів України на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати добових витрат в сумі 540 (п`ятсот сорок) 00 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 280 (двісті вісімдесят) грн 27 (двадцять сім) коп за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства лісових ресурсів України.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на рахунок Київського окружного адміністративного суду у розмірі 3363 (три тисячі триста шістдесят три) грн 20 (двадцять) коп. за реквізитами: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101, код отримувача за ЄДРПОУ 37955989, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО банку отримувача 899998, рахунок отримувача - UA718999980313151206084010001, код класифікації бюджету - 22030101.        
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог  скасовано.
Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1     задоволено частково.
Зобов`язано Державне агентство лісових ресурсів України змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 зі «за власним бажанням згідно частини першої  статті 86 Закону України «Про державну службу»  на «за власним бажанням, згідно частини третьої  статті 38 Кодексу законів про працю України».
Зобов`язано Державне агентство лісових ресурсів України змінити запис внесений до наказу «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » № 661-К від 12.12.2019 зі «Звільнити ОСОБА_1 - головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції із займаної посади 17.12.2019 за власним бажанням згідно частини першої  статті 86 Закону України «Про державну службу»  на «Звільнити ОСОБА_1 - головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції із займаної посади 17.12.2019 за власним бажанням, відповідно до частини третьої  статті 38 Кодексу законів про працю України».
Зобов`язано Державне агентство лісових ресурсів України змінити запис внесений до трудової книжки ОСОБА_1 , а саме в розділі «Відомості про роботу» зазначити: «Запис за № 17 є недійсним, звільнена за власним бажанням,    відповідно до частини третьої  статті 38 Кодексу законів про працю України».
Стягнуто з Державного агентства лісових ресурсів України на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, відповідно до  ст. 44 Кодексу законів про працю України.
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року залишено без змін.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державного агентства лісових ресурсів України шляхом їх безспірного списання судовий збір за подання апеляційної скарги 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна грн. 20 коп.) на користь ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із  постановою суду апеляційної інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим    статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України     (далі -    КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені    КАС України    підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини 1    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої    статті 328 КАС України    підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої    статті 330 КАС України    у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)     статтею 328 цього Кодексу    підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу    в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої    статті 328 цього Кодексу    в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій    статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункт 3 частини четвертої    статті 328 КАС України, відповідно до якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Однак, вірно пославшись на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, скаржником не вказано норму права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої    статті 328 КАС України    (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Зміст касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із оскаржуваними судовими рішеннями та обґрунтування такої незгоди відповідними посиланнями на нормативно-правові акти України, постанови Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, а також посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені    статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до    КАС України    змін, які набрали чинності 08.02.2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених    статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої    статті 332 КАС України    касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей    328,    330,    332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №320/7731/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про зобов`язання вчинити певні дії -  повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В. Е. Мацедонська