ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021                          м. Дніпро         Справа №  908/2615/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 (повний текст складено 10.03.2021, суддя Проскуряков К.В.) та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 (повний текст складено 22.03.2021) у справі №908/2615/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія», м. Запоріжжя
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборний 153/12»,        м. Запоріжжя
про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
У жовтні 2020 ТОВ «Надія» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом, з подальшою зміною підстав звернення від 14.12.2020, та просило визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Соборний 153/12», оформлені Протоколом №3 від 22.12.2019.
В обґрунтування підстав звернення позивач посилався на порушення ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», що були допущенні під час проведення спірних зборів.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 позов задоволено частково, визнано недійсними рішення загальних зборів ОСББ "Соборний 153/12", результати яких оформлені Протоколом №3 від 22.12.2019 в частині прийнятих рішень у пункті 5 - "Затвердження розміру, порядку та строку сплати внесків співвласників на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинків, прибудинкової території" та у пункті 6 - "Розгляд питань про затвердження форми управління будинками ОСББ «Соборний 153/12». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалюючи наведене вище рішення у справі, місцевим господарським судом встановлено такі обставини справи:
-          спірні збори скликані за зверненням ініціативної групи у складі п`яти осіб до правління, а не правлінням, що відповідає вимогам п. 5 Статуту відповідача, Протокол №3 від 22.12.2019 оформлено відповідно до вимог Наказу МРР №203 від 25.08.2015;
-          скасування рішення про визначення форми управління будинком не спричинило перехід (повернення) прав та обов`язків ОСББ до МКП «Основаніє» або іншої особи (рішення у справі №908/1482/19), доказів того, що через скасування рішення про визначення форми управління будинком МКП «Основаніє» (або інша особа) набуло статус балансоутримувача будинку, або якимось чином здійснювало його функції, до матеріалів справи сторонами не додано;
-          само по собі зазначення у листах голосування неповного імені та по батькові учасника голосування, а його ініціалів, не означає взагалі їх відсутності, та є достатнім для ідентифікації особи для цілей голосування;
-          інформація з реєстру речових прав на нерухоме майно, яку надав позивач, містить неповну інформацію, зокрема, в реєстрі є запис про право власності на 1/2 частину квартири, але немає відомостей щодо інших співвласників, проте згідно п. 7 Розділу III Статуту ОСББ кожний співвласник (його представник) під час голосування на загальних зборах має один голос незалежно від площі приміщення в його власності. При цьому, якщо приміщення (квартира) знаходиться в дольовій власності, один співвласник представляє на загальних зборах узгоджену позицію всіх дольових власників;
-          недотримання відповідачем форми листів - голосування є незначними та формальними, які не вплинули на хід і результати голосування, позивач не довів належними і допустимим доказами того, що особи, котрі голосували - не є тими особами, які підписали листи опитування;
-          на підтвердження направлення на адресу позивача запрошення на спірні збори відповідачем надано поштову накладну №6900506515931 від 07.12.2019, фіскальний чек від 07.12.2019 та опис вкладення у цінний лист від 07.12.2019, чим спростовано твердження позивача про його необізнаність про проведення спірних зборів;
-          факт проведення зборів підтверджено листками особистого опитування співвласників, присутніх на зборах 22.12.2019, та листки письмового опитування співвласників у загальній кількості 56 штук, і в жодному з них не зазначено про непроведення цих зборів, а подальше звернення 25.12.2019 позивача до правоохоронних органів не підтверджує фальсифікації подій 22.12.2019;
-          рішення прийняті зборами з питань №5 та №6 за відсутності кворуму для їх прийняття (128 з 211, що є меншим 2/3 - 141), наявність якого є обов`язковою за вимогами ч. 6 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", ч. 14 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а також враховуючи висновки, викладені в рішенні у справі №908/728/19 від 18.06.2020 щодо п. 8 Статуту ОСББ;
-          щодо інших пунктів оскаржуваного рішення зборів позивач не зазначив та належним чином не обґрунтував, в чому саме полягає порушення його прав та інтересів прийняттям зборами рішень, зазначених у пунктах 1-4, 7-9 Протоколу №3 від 22.12.2019. Само по собі скликання та проведення загальних зборів, обрання їх керівних органів, ніяким чином не може порушувати прав позивача, оскільки вказані дії направлені на здійснення статутної діяльності ОСББ.
12.03.2021 прийнято додаткове рішення про часткове задоволення заяви відповідача про стягнення витрат правничої допомоги в сумі 5   677,78 грн. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів місцевий господарський суд врахував критерії реальності витрат та розумності їх розміру, а також встановлені обставини у справі при розгляді позову по суті.
2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з рішеннями місцевого господарського суду, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування чого зазначає таке:
- правління відповідача з 03.06.2017 не мало повноважень для скликання зборів, що встановлено у рішенні суду у справі №908/728/19 від 13.01.2020;
- згідно Протоколу №5 від 30.11.2019, на засіданні присутніх 6 з 11 членів правління прийнято рішення за зверненням ініціативної групи про проведення спірних зборів ОСББ, однак ОСОБА_1 ніколи не обирався до правління, що свідчить про прийняття правлінням рішення про проведення спірних зборів за відсутності кворуму;
- посилання відповідача на рішення, прийняті зборами ОСББ від 26.09.2016, та оформлені Протоколом №3, зокрема, щодо прийняття ОСОБА_1 до членів правління, суперечить висновкам рішення у справі №908/1667/17;
- не надано доказів скликання спірних зборів саме ініціативною групою, доказів створення цієї групи та доказів виготовлення повідомлень про проведення зборів із зазначенням дати та місця їх проведення саме ініціативною групою, а не правлінням;
- письмове опитування власників багатоквартирного будинку відбулось з порушенням п. 14 Статуту, правлінням не приймалось рішень про проведення письмового опитування, комісія з організації його проведення не створювалась;
- факт непроведення спірних зборів, невирішення питань щодо обрання секретаря та голови зборів, невстановлення повноважень співвласників, що брали участь у голосуванні, підтверджено на думку скаржника відеозаписом, що наданий до матеріалів справи;
- не вирішувалось питання щодо затвердження порядку денного, порядок денний не оголошувався;
- питання обрання секретаря та голови зборів не ставилось на голосування, надані листки для голосування вже містили ПІБ голови та секретаря зборів;
- в силу висновків, наведених у судовому рішенні від 03.10.2019 у справі №908/1482/19, яким скасовано рішення загальних зборів ОСББ від 29.06.2016 (Протокол №2), усі наступні рішення органів управління ОСББ є недійсними і правління ОСББ не мало жодних повноважень для скликання загальних зборів, а повинно було передати будинок колишньому балансоутримувачу;
- листки особистого опитування не відповідають за формою та змістом вимогам, що затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку №203 від 25.08.2015, в листках письмового опитування зазначено не повні дані осіб, що взяли участь у голосуванні, неможливо ідентифікувати особу співвласника (в рішенні ЦАГС у справі №908/728/19 від 18.06.2020 надано оцінку аналогічним обставинам, що склались під час проведення зборів відповідача 17.02.2018).
Окремим пунктом апеляційної скарги ТОВ «Надія» просить скасувати прийняте 12.03.2021 додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5   677,78 грн. та відмовити у їх стягненні.
3. Узагальнені доводи інших учасників справи.
Відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення – без змін з підстав, викладених у відзиві.
4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Надія” на рішення Господарського суду Запорізької  області від 26.02.2021 та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/2615/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 16.06.2021.
У судовому засіданні 16.06.2021 колегія суддів, порадившись на місці, вирішила відкласти розгляд апеляційної скарги у судове засідання на 21.07.2021, про що сторін повідомлено ухвалою.
21.07.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
У судовому засіданні представники відповідача надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішень, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення є законними та обґрунтованими, не підлягають скасуванню з таких підстав.
5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.
Позивач, згідно свідоцтва про права власності №66, виданого 30.08.1996, є власником вбудованих приміщень першого поверху XIV, XV, XVI (літера А-5) загальною площею за внутрішніми замірами 302,92 кв.м та приміщення підвалу I, II, III, IV (літера А-5) загальною площею за внутрішніми замірами 224,46 кв.м, загальною площа: 527,38 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.06.2016 внесено запис щодо державної реєстрації юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне 153/12», з місцезнаходженням:                      м. Запоріжжя, пр. Соборний/вул. Сталеварів, буд. 153/12 (далі за текстом ОСББ).
30.11.2019 на засіданні правління ОСББ «Соборне 153/12» за наслідками розгляду звернення ініціативної групи співвласників прийнято рішення про проведення 22.12.2019 загальних зборів ОСББ (т.2 а.с.135), а також вирішено питання про відповідність фактичної кількості житлових та нежитлових приміщень, доприйнятих у відання ОСББ 31.10.2016 за Актом приймання-передачі житлових будинків по вул. Сталеварів, 12 (Літ. А-5) з господарського відання КП «Наше місто» Запорізької міської ради в управління ОСББ, в яких зазначено загальні відомості будинку, відомості про площу житлового будинку із зазначенням кількості квартир та їх площі (т.1 а.с.136-138).
22.12.2019 об 11-00 співвласників квартир та нежитлових приміщень запрошено на загальні збори ОСББ за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 153, під`їзд №4 (т.1 а.с.18), також до відома доводилось 9 питань порядку денного, що підлягають розгляду та вирішенню зборами.
Зазначене повідомлення направлено на адресу позивача 07.12.2019, про що свідчить фіскальний чек та опис вкладення у лист (т.1 а.с.179).
22.12.2019 відбулись загальні збори ОСББ, в яких, згідно інформації, відображеної в Протоколі №3 (т.1 а.с.80-84), взяло участь 128 осіб з 211 загальної кількості співвласників (56 осіб взяли участь особисто, 72 особи взяли участь у письмову голосуванні). Протокол підписано головою зборів ОСОБА_2 та секретарем Безлюдною Т.В.
На зборах було вирішено питання порядку денного:
1. Вибори голови та секретаря загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ;
2. Звіт контрольно-ревізійної комісії за 2018 рік. Звіт голови правління ОСББ за 2019 рік.
3. Обрання членів правління, їх кількісного складу та строки здійснення повноважень.
4. Обрання членів ревізійної комісії, її кількісного складу та строки здійснення повноважень.
5. Затвердження розміру, порядку та строку сплати внесків співвласників на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинків, прибудинкової території.
6. Розгляд питань про затвердження форми управління будинками ОСББ.
7. З`ясування думки співвласників ОСББ щодо виходу будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 12 зі складу ОСББ.
8. Затвердження штатного розкладу та кошторису на 2020 рік (визначення фонду оплати праці основної та додаткової).
9. Розгляд питання про підтвердження повноважень та схвалення діяльності правління ОСББ та його голови в період з 2016 по 2019 роки.
Результати голосування (опитування) осіб, що взяли участь безпосередньо у зборах 22.12.2019, оформлено Додатком №1 до Протоколу №3 від 22.12.2019.
На підставі положень п. 9 Статуту ОСББ, в період з 22.12.2019 по 30.12.2019 проведено письмове опитування осіб, які не були присутні на зборах 22.12.2019. Результати голосування оформлено Додатком №2 до Протоколу від 22.12.2019.
Усі листки опитування особистого та письмового, оформлені додатками до Протоколу, прошито і пронумеровано, скріплено печаткою відповідача, підписано головою зборів ОСОБА_2 та секретарем Безлюдною Т.В. (т.1 а.с.112-178).
За результатами голосування, як вбачається зі змісту Протоколу №3, всі питання розглянуто, рішення прийнято.
Проте, не погоджуючись з прийнятими рішеннями зборами учасників ОСББ, що відбулись 22.12.2019, позивач – ТОВ «Надія» наголошує про вчинення ряду порушення при їх проведенні, що стало підставою, у т.ч. для звернення позивача до правоохоронних органів (талон – повідомлення єдиного обліку №150 від 25.12.2019), а також звернення до суду з метою скасування рішень від 22.12.2019, оформлених Протоком №3, що порушують права ТОВ «Надія», як співвласника багатоквартирного будинку за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 153.
6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.
Статтею 55 Конституції України встановлено право кожного на захист своїх прав і свобод у судовому порядку.
Реалізуючи конституційне право, передбачене ст. 55 Конституції України, на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
У відповідності до приписів ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно зі ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 910/16039/16).
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Зі змісту наведених норм вбачається, що право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються.
Отже, навіть у разі обґрунтованого і підставного позову, але у разі, коли жодне право особи, яке звернулась із позовом, не порушене і не оспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.
Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково (правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.02.2020 у справі №910/16236/18).
За вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 1 статті 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
За положеннями ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду, доказування і подання доказів та визначені критерії належності і допустимості доказів.
Виходячи із змісту статей 15, 16 ЦК України, статті 20 ГК України та ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.
Отже, враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.06.2019 у справі №904/3169/18, від 28.01.2020 у справі №916/495/19, у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15).
У свою чергу, охоронюваний законом інтерес - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, який зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №1-10/2004).
Так, предметом позову у даній справі є визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Соборний 153/12» з підстав порушення процедури скликання та проведення зборів, що відбулись 22.12.2019.
За положеннями частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Статтею 385 ЦК України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.06.2016 внесено запис щодо державної реєстрації юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне 153/12», з місцезнаходженням:                      м. Запоріжжя, пр. Соборний/вул. Сталеварів, буд. 153/12 (далі за текстом ОСББ).
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені нормами Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» врегульовані правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до ч.ч. 1-4, 8, 9, 12-16, 21 ст. 10 вищенаведеного Закону (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень), органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.
Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.
До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.
Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.
Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.
Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.
Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").
Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання на загальних зборах обирається з числа співвласників ревізійна комісія (ревізор) або приймається рішення про залучення аудитора.
Пунктом 7 розділу ІІІ Статуту ОСББ, затвердженого установчими зборами ОСББ "Соборний 153/12" (т.1 а.с.24-25) встановлено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування на загальних зборах має один голос незалежно від площі приміщення в його власності. При цьому, якщо приміщення (квартира) знаходиться в дольовій власності, один співвласник представляє на загальних зборах узгоджену позицію всіх дольових власників. Якщо окремі приміщення квартири знаходяться у повній власності різних власників (з виділенням в натурі), то кожен з таких співвласників має право окремого голосу на загальних зборах.
Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" чи "проти", встановленої пунктом 8 цього розділу, ініціатором зборів (правлінням або ініціативною групою) проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах (п. 9 розділу ІІІ Статуту ОСББ). Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, відповідне рішення вважається неприйнятим.
Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").
Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання на загальних зборах обирається з числа співвласників ревізійна комісія (ревізор) або приймається рішення про залучення аудитора.
Пунктом 7 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Соборний 153/12" встановлено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування на загальних зборах має один голос незалежно від площі приміщення в його власності. При цьому, якщо приміщення (квартира) знаходиться в дольовій власності, один співвласник представляє на загальних зборах узгоджену позицію всіх дольових власників. Якщо окремі приміщення квартири знаходяться у повній власності різних власників (з виділеннях в натурі), то кожен з таких співвласників має право окремого голосу на загальних зборах.
Згідно з п. 8 Статуту рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування.
Як вбачається з Протоколу від 22.12.2019 і Додатків до нього №№1, 2 (листки опитування особистого та письмового), їх зміст та форма відповідають встановленим вимогам наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 №203 "Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку", зокрема, наведені документи містять всі обов`язкові реквізити та оформлені у відповідності до вимог закону.
Відсутність права голосу на спірних зборах у осіб, щодо яких в листках опитування зазначено тільки прізвище, при цьому зазначено номер квартири (приміщення), не свідчить про відсутність у цієї особи права власності на житлове приміщення, інформація щодо підстав виникнення на яке відображена в ДРРП, а щодо осіб право власності у яких виникло до січня 2013, то в матеріалах справи міститься вичерпна інформація (правовстановлюючі документи) щодо обставин, що наділяють їх правом голосу на спірних зборах.
Ідентифікувати особу, що голосувала на зборах 22.12.2019, можливо, у т.ч. за номером квартири/приміщення, що відображені на кожному листку особистого та письмово опитування, і, як правильно зазначив місцевий господарський суд, листки не мають жодних подвоєнь даних, що могло б спричинити помилковий підрахунок голосів. Також, колегією суддів встановлено, що під час підрахунку голосів спірних зборів відповідачем правильно визначено кількісний показник голосів осіб, які згідно даних відкритих реєстрів речових прав, є дольовими власниками, які за положеннями п. 7 Статуту ОСББ мають один голос в незалежності від площі приміщення, що перебуває у власності. 
Строк, в межах якого проведено додаткове письмове опитування (22.12.2019 по 30.12.2019), свідчить про дотримання вимог ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо строку, відведеного для проведення письмового опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах.
Щодо обставин голосування з 5 та 6 питання порядку денного, колегія суддів зазначає таке.
При вирішенні питань №5 «Затвердження розміру, порядку та строку сплати внесків співвласників на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинків, прибудинкової території» та №6 «Розгляд питань про затвердження форми управління будинками ОСББ», взяло участь у голосуванні 128 осіб (голосів) з 211, які мають право голосу відповідно до Статуту ОСББ. Проте, за положеннями ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» необхідною кількістю для прийняття рішень з питань визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, та форми управління та користування спільним майном є не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників.
Як правильно встановив місцевий господарський суд, необхідною кількістю голосів для прийняття рішень з 5 та 6 питань порядку денного спірними зборами є 141 голос, що становить 2/3 від загальної кількості квартир і нежитлових приміщень ОСББ «Соборний 153/12».
При підрахунку необхідної кількості голосів для прийняття рішень з вищенаведених питань спірними зборами помилково використано положення п. 8 розділу ІІІ Статуту ОСББ, оскільки в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2020 у справі №908/728/19 колегія суддів встановила, що п. 8 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Соборний 153/12» суперечить вимогам ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
У той же час, матеріали справи, що розглядається наразі, не містять доказів прийняття власниками багатоквартирного будинку нової редакції установчого документу ОСББ.
Щодо обставин повідомлення позивача про дату та місце проведення зборів, повідомлення про проведення спірних зборів направлено на адресу ТОВ «Надія» 07.12.2019 засобами поштового зв`язку, про що свідчить фіскальний чек ВПЗ Запоріжжя 5 та опис вкладення у лист (т.1 а.с.179). Відтак, дотримано строк повідомлення позивача про проведення спірних зборів, визначено п. 5 Статуту ОСББ. Повідомлення (оголошення) про проведення 22.12.2019 зборів співвласників (т.1 а.с. 18) вміщує всі необхідні дані (інформацію) про запланований захід, у т.ч. дату та час, місце проведення зборів, порядок денний, запропонований до розгляду власникам, що повністю продубльований в Протоколі №3. Зазначене апеляційний господарський суд вважає достатнім доказом повідомлення позивача про проведення спірних зборів.
Щодо підстав проведення зборів, то як було встановлено в п. 5 цієї постанови, на засіданні правління ОСББ, що відбулось 30.11.2019, присутніми членами правління у кількості 6 осіб (т.2 а.с.135) розглянуто звернення ініціативної групи до правління з питанням проведення 22.12.2019 зборів ОСББ та погоджено їх проведення. У повідомленні про проведення зборів (запрошенні) вказано про проведення спірних зборів за ініціативою правління.
Місцевий господарський суд визнав спірні збори такими, що відбулись за ініціативи п`яти осіб - співвласників, проте з моменту прийняття рішення про задоволення звернення співвласників, правління прийняло на себе обов`язок з їх проведення, що в подальшому було відображено в повідомленні (запорошенні). Однак, вказаний висновок суду не свідчить про порушення процедури скликання спірних зборів, а наявність повноважень для скликання та проведення зборів членів правління визначена в п. 5 Статуту ОСББ.
Таким чином, незгода позивача з рішенням більшості (правомірність ухвалення якого підтверджена вище) не є підставою для скасування рішень, прийнятих загальними зборами 22.12.2019 з питань 1-4, 7-9. Аргументи позивача щодо порушення порядку скликання установчих зборів, у тому числі й в аспекті його повідомлення, також правомірно спростовано судом першої інстанції.
Конституційний Суд в рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 зазначив: "поняття "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст». Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав.
Європейський Суд з прав людини також не раз висловлювався, що право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Швеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (Ул`янов проти України).
Згідно правових висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 07.06.2018 у справі №753/133/17, від 18.04.2018 у справі №904/2796/17, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, підставою для пред`явлення позову про визнання зборів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в апеляційній скарзі.
Є помилковими твердження скаржника щодо закінчення строку дії повноважень членів правління, а відтак і безпідставності проведення зборів за їх ініціативи, оскільки рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/728/19 від 13.01.2020, залишеним без змін постановою ЦАГС від 18.06.2020, не встановлено факт припинення повноважень членів правління та переобрання їх складу, у т.ч. голови правління Нестерова С.Ф., про що також зазначив суд першої інстанції, надаючи оцінку доводам позивача. 
Щодо обставин зміни балансоутримувача та подальшого прийняття зборами нечинних рішень, у зв`язку зі скасуванням судовим рішенням у справі №908/1482/19 від 03.10.2019, що набрало законної сили 09.12.2019, рішення зборів від 29.06.2016 про перехід права управлінням до ОСББ та відмови від послуг МКП «Основаніє». 
Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 №506/58 та змін до нього від 27.07.2018 №345 (т.1 а.с.180-181), житловий будинок №153 по пр. Соборний та №12 по вул. Сталеварів, окрім приміщень, перелічених у додатку до рішення, вилучено з господарського відання МКП «Основаніє» та передано ОСББ «Соборне 153/12» на підставі рішень, прийнятих загальними зборами від 29.06.2016.
30.10.2016 за актом приймання – передачі житлові будинки №153 по пр. Соборний та №12 по вул. Сталеварів передано в управління ОСББ (т.1 а.с.139-141).
Рішення виконавчого органу місцевого самоврядування є чинним, додаткових змін до нього не вносилось, що, як правильно зазначив суд першої інстанції, не свідчить про автоматичний перехід права управлінням будинком колишньому балонсоутримувачу, та не породжує недійсності всіх наступних рішень ОСББ, а зі місту Протоколу №3 вбачається, що на виконання зауважень та через висновки суду, викладені у вищенаведених справах, до порядку денного включено питання №№ 3, 4, 7 та 9. Факт неодноразового розгляду питань зборами не заборонено законом, а, як вбачається з хронології подій щодо рішень ОСББ, кожний раз питання порядку денного спрямовані на усунення порушень, встановлені судовими рішеннями у справах при розгляді та схваленні цих питань зборами.
Окремо скаржник звертає увагу на обставини набуття статусу члена правління ОСББ особи Бабенком М.І. з посиланням на рішення Господарського суду Запорізької області у справі №908/1667/17 від 19.01.2018, що набрало законної сили 22.05.2018.
Дослідивши наведене вище судове рішення, колегія суддів встановила, що ним скасовано рішення, прийняте загальними зборами ОСББ з п`ятого питання порядку денного про переобрання членів правління, оформлене протоколом №3 від 29.06.2016 (про затвердження складу правління у кількості семи осіб із подальшим зазначенням їх ПІБ). З рішення не зрозуміло, кого виключили, а кого включили (ОСОБА у реєстрі), в протоколі правління №5 від 30.11.2019 їх 6, а в протоколі від 03.06.2016 їх 11 – бабенко не має, статут також не містить інформації про чисельність правління.
Твердження скаржника про необрання голови та секретаря спірних зборів спростовується результатами голосування, відображеними в листках особистого і письмового опитування, з яких вбачається, що присутні проголосували «ЗА» обрання голови та секретаря в кількості 127, 1 проти, утрималось – 0. Такі доводи, як відсутність доказів проведення зборів ініціативною групою співвласників, відсутності рішення правління про проведення письмового опитування та незатвердження членів комісії з організації опитування, то ці доводи скаржника ніяким чином не спростовують висновків суду, викладених в п. 6 цієї постанови щодо дотримання процедури не тільки скликання і проведення, а й оформлення результатів голосування спірних зборів.
Дослідивши електронний носій з записом спірних зборів, колегія суддів, керуючись ст.ст. 79, 86 ГПК України, оцінює його вірогідність у сукупності з усіма доказами, що містяться в матеріалах справи.   
Посилання на висновки суду, викладені в постанові від 18.06.2020 у справі №908/728/19, не підлягають застосуванню у даній справі, оскільки колегією суддів у даній справі встановлено, що під час оформлення результатів голосування, як і процедури голосування, правлінням усунуто зауваження та недоліки, що буди встановлені під час розгляду справі №908/728/19. Відтак, обставини, встановлені у справі №908/728/19, не мають преюдиційного значення для даної справи.
Колегія суддів повторно звертає увагу скаржника на те, що твердження не про неможливість ідентифікації осіб, що взяли участь у спірних зборів та голосували з питань порядку денного очно/заочно, підлягає відхиленню, оскільки відповідно до положень процесуального законодавства кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, втім належних доказів на підтвердження своїх тверджень суду надано не було. При цьому, інші співвласники багатоквартирного будинку не скористались ані правом на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень установчих зборів, ані правом на оскарження судових рішень у справі в порядку, визначеному ГПК України.
Щодо вимог скаржника про скасування додаткового рішення у даній справі, яким з позивача стягнуто на користь ОСББ 5 677,78 грн. витрат, понесених за надання послуг правничої допомоги, колегія суддів зазначає, що у даній справі місцевий господарський суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат врахував встановлені обставини справи, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також критерієм розумності, дійшов висновку, який поділяє апеляційний господарський суд, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. Такий висновок прямо відповідає висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.
Права скаржника не порушені.
9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У колегії суддів з наведених у постанові мотивів відсутні підстави вважати допущення неправильного застосування Господарським судом Дніпропетровської області норм матеріального та процесуального права у даній справі. Судом першої інстанції при ухваленні рішень дотримано норми матеріального та процесуального права, висновки, викладені в оскаржуваних рішеннях, відповідають встановленим обставинам справи, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішень – без змін.
10. Судові витрати.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/2615/20 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.02.2021 та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/2615/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 

Повний текст складено 26.07.2021 

Головуючий суддя                                                                          Л.М. Білецька  

Суддя                                                                                        Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                   Ю.Б. Парусніков