Ухвала
 
10 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 487/4035/18
провадження № 61-8342ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремко В. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року у справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2018 року прокурор звернувся до суду в інтересах Миколаївської міської ради із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , у якому просив визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий 29 жовтня 2009 року на ім`я ОСОБА_3 , та витребувати у ОСОБА_1 на користь Миколаївської міської ради спірну земельну ділянку, загальною площею 901 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2020 року позов прокурора в інтересах Миколаївської міської ради задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано державний акт ЯИ №140134, виданий на ім`я ОСОБА_3 про право власності на земельну ділянку площею 901 кв. м з кадастровим номером 4810136300:12:001:0010 на АДРЕСА_1 , та зобов`язано ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у власність територіальної громади в особі Миколаївської міської ради.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2020 року у частині визнання недійсним державного акту та його скасування скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов у частині вимог про визнання недійсним та скасування державного акту на земельну ділянку залишено без задоволення. В іншій частині рішення залишено без змін.
 
17 травня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій цивільній справі.
 
У липні 2021 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження.
 
Клопотання обґрунтовано тим, що державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження виконавчого листа від 31 травня 2021 року, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва на виконання оскаржуваного судового рішення. Крім того, у червні 2021 року прокурор звернувся із новим позовом про знесення житлового будинку, який розташований на спірній земельній ділянці. Таким чином, виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження може призвести до неможливості повороту рішення, передчасного втручання у права ОСОБА_1 та його подружжя, передбачені статтею 8 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (право на повагу до свого житла), статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на мирне володіння майном). На підтвердження наведених обставин заявником надано відповідні докази: копії ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2021 року у справі № 487/3936/21 про відкриття провадження у справі, позовної заяви, виконавчого листа від 31 травня 2021 року, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва, постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 липня 2021 року ВП № 65943074, постанови про накладення штрафу від 19 липня 2021 року ВП № 65943074.  
 
Розглядаючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.
 
За змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.
 
Оскільки виконання оскаржуваного судового рішення до перегляду його у касаційному порядку може призвести утруднення повороту виконання оскаржуваного судового рішення внаслідок знесення житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці, з метою захисту прав заявника на повагу до свого житла та мирне володіння своїм майном, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання про зупинення виконання судового рішення та наявність підстав для його задоволення.
 
Керуючись частиною першою статті 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання судових рішень задовольнити.  
 
Зупинити виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2020 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 31 березня 2021 року до закінчення касаційного провадження. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     В. В. Яремко