УХВАЛА

28 вересня 2021 року     
Київ
справа № 826/7485/16
адміністративне провадження № К/9901/34653/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі № 826/7485/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:
16.09.2021 до суду вчетверте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві (далі - скаржник), направлена до суду поштою 13.09.2021.
Попередні касаційні скарги поверталися скаржникові ухвалами Верховного Суду від 26.11.2020, 22.12.2020 і 25.08.2021 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як такі, що не містили підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України. 
Під час перевірки вчетверте поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, а зміст касаційної скарги є майже ідентичним до касаційних скарг, які подавалися і, які суд вже визнав неналежно оформленим. 
Верховний Суд в ухвалах від 26.11.2020, 22.12.2020 і 25.08.2021 надав вичерпні роз`яснення щодо вимог до оформлення касаційної скарги, яким вона має відповідати в частині визначення підстав для касаційного оскарження судових рішень, в тому числі і у випадку її подання на підставі пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, вчетверте подана касаційна скарга так і не приведена у відповідність із роз`ясненнями, наданими Верховним Судом. 
Так, посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник формально зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, але неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду - відповідає пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Зазначене свідчить про невизначеність скаржника з підставами, на яких подається касаційна скарга.
Враховуючи, що відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставою для касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду з питання правильного застосування норм права, а у випадку наявності такого висновку Верховного Суду, але його неврахування судами попередніх інстанцій передбачає іншу підставу - пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, особа, яка не погоджується із судовим рішенням, повинна сумлінно ставитися до оформлення касаційної скарги і чітко формулювати свою незгоду із висновками суду у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, про які неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх ухвалах).
Посилаючись на частину третю статті 351 КАС України, в подальшому у касаційній скарзі не приведено відповідного обґрунтування, що свідчить про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги.
Суд повторно звертає увагу скаржника, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 .
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі № 826/7485/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон