ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 р.	Справа № 520/7220/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представника позивача Атіскова О.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.05.21 року по справі № 520/7220/21
          за позовом             Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"  
          до             Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)                     
          про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 15.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64800423 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 19.07.2019 №109/1659/0/250-19-П.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, в порушення вимог ч.1 ст.12, п.2 ч.4 ст.4 та ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 19.07.2019 №109/1659/0/250-19-П, з пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляціну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю №114/1664/0/250-19-П виданої 19.07.2019, як виконавчий документ, повинна бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили, тобто з 25.02.2020 до 25.05.2020. На заяві про відкриття виконавчого провадження, зазначено вхідний номер Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - 6910 від 11.03.2021. Отже, дії державного виконавця є протиправними, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підлягає скасуванню. 
В судовому засіданні представник позивача просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання  повідомлений своєчасно та належним чином.
Враховуючи особиливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої ч. 7 ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 12.03.2020 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харкова) надійшов виконавчий документ, а саме постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю №114/1664/0/250-19-П від 19.07.2019 щодо стягнення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності з Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" на користь Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.
На підставі зазначеного виконавчого документу, заступником начальника відділу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харкова) від 15.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64801481.
Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження №64801481 від 15.03.2021 протиправною, посилаючись на пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документу.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з їх не обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".
Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.
Згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону  №1404-VIII  передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Закону  №1404-VIII  підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - рішень інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII  виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону  №1404-VIII  виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У серпні 2019 року Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №109/1659/0/250-19-П від 19.07.2019.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2019, що залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020, у задоволенні адміністративного позову ПрАТ "Концерн АВЕК та Ко" про оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №109/1659/0/250-19-П від 19.07.2019 винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради відмовлено.
Згідно ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 2 статті 255 КАС України, встановлено, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Отже, постанова про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №109/1659/0/250-19-П від 19.07.2019 набрала законної сили 27.02.2020.
Враховуючи вищезазначене колегія суддів зазначає, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради  за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.07.2019, як виконавчий документ, мала бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців, тобто з 28.02.2020 до 28.05.2020.
Позивач вказує, що постанови пред`явлені до виконання – 11.03.2021, тобто за межами законодавчо встановленого тримісячного строку.
Проте колегія суддів не погоджується з такими твердженнями позивача, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно доповідної записки Документознавця 1 категорії відділу Прядун К.І. від 11.03.2021, яка міститься в матеріалах справи, при перевірці канцелярії виявлено виконавчі документи, котрі не пройшли реєстрацію, а саме дев`ять постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про стягнення штрафів з Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко".
Постанова від 19.07.2019, вважається поданою вчасно, у зв`язку з тим, що подана стягувачем до відділу - 12.03.2020, про що свідчить відмітка канцелярії відділу на заяві про відкриття (екземпляр стягувача), копія якої додана відповідачем до матеріалів справи.
11.03.2021 дана постанова надійшла на виконання до заступника начальника відділу В`юнника Костянтина Сергійовича.
Після перевірки дотримання даним виконавчим документом вимог ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" та враховуючи, що стягувачем дана постанова направлена на виконання 12.03.2020, та ним не пропущено встановлений законом строк для пред`явлення виконавчого документу до стягнення, державним виконавцем прийнято рішення, керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження",  про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Не реєстрація або несвоєчасна реєстрація органом виконавчої служби заяви про відкритті виконавчого провадження з доданим виконавчим документом, не свідчить про пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа, а підтверджує факт бездіяльності органу виконавчої служби в частині реєстрації таких документів та вирішення питання про відкритті виконавчого провадження.
Така бездіяльність може бути наслідком порушення прав стягувача, а не боржника, який будучи обізнаним про наявність виконавчого документа в добровільному порядку мав можливість погасити заборгованість, однак цього не зробив.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови та вчиненні виконавчих дій відповідач  діяв у межах своїх повноважень.
Колегія суддів враховує рішення Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За правилами частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 по справі № 520/7220/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  11.08.2021 року