Справа № 131/173/21
Провадження № 22-ц/801/1445/2021
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Балтак Д. О.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року	Справа № 131/173/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого : Копаничук С.Г.
Суддів: Медвецького С.К., Денишенко Т.О., 
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2021 року, постановленого в приміщенні того ж суду під головуванням судді Балтака Д.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
в с т а н о в и в :
В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, зазначивши, що вони з відповідачем з березня 2012 року по січень 2019 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем. Оскільки відповідач не надає утримання на дитини, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим, працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, майно в оренді, транспортний засіб ,стабільний дохід , просила стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина до його повноліття у розмірі 3500 грн. щомісячно. ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно, просив справу розглянути у його відсутність.
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 28.04.2021 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалене у справі судове рішення змінити і стягувати з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно. Вказав, що присуджені судом аліменти в розмірі 2500 грн. призведуть до значного погіршення його матеріального становища, оскільки він не працює, допомагає доньці від іншого шлюбу ОСОБА_4 , яка має проблеми зі здоров`ям та потребує фінансової допомоги, також на його утриманні знаходиться цивільна дружина ОСОБА_5 разом із її малолітнім сином ОСОБА_6 . 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи із ціни пред`явленого позову та його предмету, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.
Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Згідно із статтею 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду відповідає не повністю.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 є батьком   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю - ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 12.04.2021 року № 177. Відповідач добровільно свого законного обов`язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині не виконує.
Задовольняючи позов частково, суд враховуючи викладене , існуючий рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, ненадання позивачем доказів обставин на які вона посилається, як підставу для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. і маючи заяву про часткове визнання відповідачем аліментів у розмірі 1500 грн., встановив можливість і визначив розмір стягнення з останнього аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно .
Проте, колегія суддів вважає, що з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього без належного з`ясування обставин справи та обґрунтування розміру присуджених відповідачеві аліментів.
Згідно із ч.ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК).Ці дані встановлюються такими засобами: 1 письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.(ст.77 ч.1) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.(ч.2 ст.78 ЦПК) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.79 ЦПК) Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.(ст.80 ЦПК).
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.
Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.
За ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення .Відповідно до ч.2 цієї статті , розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина 3 зазначеної статті також встановлює, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до пунктів 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 84 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 
Суд при постановленні рішення хоча і звернув увагу те, що позивач не надала доказів обставин , на які вона посилається в обгрунтування аліментів у заявленому позивачем розмірі ,зокрема, щодо стану здоров`я , працездатності , наявності нерухомого майна, стабільного доходу, проте , визначаючи аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно , суд не врахував що позивач взагалі не надала доказів матеріального становища платника аліментів і розміру доходів, які обов`язково підлягають з`ясуванню при визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів про його можливість сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, є такими, що заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 до позовної заяви додала лише свідоцтво про народження сина ОСОБА_3 та довідку виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 12.04.2021 року № 177 про те, що син проживає разом із нею. Доказів того, що відповідач отримує дохід, достатній для сплати ним аліментів й у стягнутому судом розмірі, позивач також не надала і у справі вони відсутні, зокрема щодо матеріального становища, працездатності платника аліментів ,відсутності у нього за законом інших утриманців 
ОСОБА_1 не надано суду будь-яких доказів можливості відповідача сплачувати аліменти, як у розмірі 3500 грн. щомісячно, так і у визначеному судом розмірі у 2500 грн. щомісячно.
Суд вказаного до уваги не взяв і при визначенні розміру аліментів не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що він має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Зважаючи на викладене і те, що відповідач участі в справі на брав і до апеляційної скарги надав докази на підтвердження неможливості сплати аліментів у визначеному судом розмірі, вказані докази підлягають оцінці судом апеляційної інстанції. 
Надані відповідачем докази обставин його спільного проживання з іншою жінкою - ОСОБА_5 та її сином ,за відсутності зареєстрованого шлюбу і усиновлення, а також наявності повнолітньої доньки - ОСОБА_4 не мають значення для даної справи ,оскільки згідно закону вони не є утриманцями останнього і закон не покладає на платника аліментів обов`язку їх утримання ((а.с.33-35)
Разом із тим, надані ним докази його матеріального стану - довідки про відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.32) про отримання ОСОБА_2 доходу у 2020 році в розмірі 2271,15 грн. у ФГ «Шефф-Агро» та дані виписки з індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 17.05.2021 року щодо застрахованого ОСОБА_2 ,щодо якого з 2017 року запис відсутній , а також копії трудової книжки з останнім записом про припинення йому виплат по безробіттю від 25.03.2006 року, свідчать про недостатність у нього доходів для сплати аліментів у стягнутому судом розмірі 2500 грн.
З урахуванням викладеного ,колегія суддів вважає висновок суду про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 2500 грн. необґрунтованим, доводи апеляційної скарги підставними і вважає необхідним рішення суду в частині розміру стягуваних аліментів змінити, визначивши їх у визнаному відповідачем розмірі аліментів в 1500 грн. щомісячно , починаючи стягнення з 18.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки при вирішенні питання про стягнення аліментів суд не вірно оцінив докази ,не з`ясувавши обставини справи, що мають значення для її розгляду , допустив невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи ; невірно застосував та порушив норми права, рішення суду підлягає зміні.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задовольняється повністю, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, то понесені ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 грн. підлягають компенсації за рахунок держави 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2021 року в частині розміру стягуваних аліментів - змінити.
Замість слів « 2500 грн.» вказати слова «1500 грн.».
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Компенсувати ОСОБА_2 понесені ним за подання апеляційної скарги витрати в сумі 1362 грн. за рахунок держави.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, АДРЕСА_2 .

       Головуючий                                       С.Г. Копаничук
       Судді:                                                         С.К. Медвецький 
        
Т.О. Денишенко