Справа № 165/3003/20 	Головуючий у 1 інстанції: Ушаков М. М. 	
Провадження № 22-ц/802/778/21  Категорія: 70 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
18 серпня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я., 
суддів - Федонюк С.Ю., Осіпука В.В.,
секретар с/з - Савчук Т.Ф.,
з участю:
       представника стягувача - ОСОБА_1 ,
       представника боржника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_3  про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Нововолинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_4  про видачу судового наказу,  за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_4  на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 21 квітня 2021 року, 

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_4 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
25 січня 2021 року Нововолинським міським судом Волинської області видано судовий наказ про стягнення щомісячно з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 800 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.
У березні 2021 року боржник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Нововолинського міського суду Волинської області від 21 січня 2021 року, яку мотивував тим, що суду при постановленні судового наказу не були відомі факти, які мають істотне значення для розгляду справи, а саме обставини про те, що боржник бере активну участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_5 . Зокрема, як вказує ОСОБА_3 у своїй заяві, протягом 2019-2020 років він неодноразово перераховував ОСОБА_4 кошти на утримання дитини, купував синові продукти, іграшки, одяг, велосипед, проводив спільно із ним дозвілля - відвідував кафе та оплачував різноманітні розваги. Також зазначав, що суд першої інстанції не взяв до уваги при видачі судового наказу факт утримання ним своїх родичів похилого віку (бабу та діда). 
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд скасувати судовий наказ та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 21 квітня 2021 року заяву ОСОБА_3 про перегляд за новововиявленими обставинами судового наказу Нововолинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року у цій справі задоволено.
Судовий наказ Нововолинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасовано.
У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.
Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, стягувач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування норм матеріального прав, просить ухвалу суду скасувати, а судовий наказ залишити в силі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що обставини, наведені в заяві про перегляд судового наказу, не є нововиявленими обставинами та не можуть бути підставою для скасування судового наказу.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує на необгрунтованість доводів апеляційної скарги.
У судовому засіданні представник стягувача апеляційну скаргу підтримала та просила скаргу задовольнити, представник боржника апеляційну скаргу заперечила, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами з таких підстав.
За матеріалами убачається, що 25 січня 2021 року Нововолинським міським судом Волинської області був виданий судовий наказ про стягнення щомісячно з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь стягувача ОСОБА_4 800 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу. Вирішено питання щодо розподілу судового збору (т.1,а.с.47).
Згідно зі статтею 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
За положеннями статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи-підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (частина 8 статті 170 ЦПК України).
За змістом частини 2 статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).
Відповідно до частини 2 статті 423 ЦПК України нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Так, новими доказами є фактичні дані, які не були з певних причин досліджені судом при розгляді справи, що є підставою для перегляду цього рішення в апеляційному чи касаційному порядку (постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).
У своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,  ОСОБА_4  зазначала, що їх з відповідачем син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, про що підтвердила доданою до заяви довідкою про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку №1272 від 28 вересня 2020 року, виданою Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр Нововолинської міської ради», з якої убачається, що вона разом з сином ОСОБА_5 зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а. с. 5). 
Натомість у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 посилався на те, що судом при видачі судового наказу не враховано, шо він виконує свій обов`язок щодо утримання сина, піклується про дитину, приймає активну участь у його вихованні, за період з 2019 по 2020 рік сплачував на утримання дитини кошти в розмірі 30 % його заробітку.
Зазначені обставини ОСОБА_3 вважає нововиявленими, а тому просив судовий наказ скасувати і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.
Задовольняючи заяву про перегляд судового наказу, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені заявником обставини є нововиявленими, а тому судовий наказ слід скасувати за нововиявленими обставинами і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу судового наказу.
Такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог закону.
За положеннями частини 2 статті 423 ЦПК підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. 
На думку колегії суддів зазначені ОСОБА_3 обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, ці обставини були відомі особі, яка звернулася із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і вони не могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб.
Доводи заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не може бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.
Крім того, колегія суддів враховує, що Цивільний Процесуальний Кодекс України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів, виданого відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 цього Кодексу. У випадку незгоди із виданим судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (частина 7 статті 170 ЦПК України) в порядку статті 192 Сімейного кодексу України.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому ухвалу суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_4  задовольнити.
Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 21 квітня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Нововолинського міського суду Волинської області від 25 січня 2021 року відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді