СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" вересня 2021 р.                                                                    Справа № 922/4228/20  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя  Пелипенко Н.М. 
за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.
за участю представників:
позивача – Пекар А.О. (ордер серії АI № 1135758 від 26.07.2021)
відповідача – Гарагулі В.А. (довіреність № 27-10 від 30.12.2020)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Українські енергетичні машини», м. Харків (код ЄДРПОУ 05762269) (вх. № 1635 Х/3) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 (суддя Жигалкін І.П.; повний текст додаткового рішення складено 05.05.2021)
за позовом Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр,
до  Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (колишня назва – Акціонерне товариство «Турбоатом») (код ЄДРПОУ 05762269),
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИЛА:
23.12.2020 до Господарського суду Харківської області звернувся позивач - Компанія з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр з позовною заявою про стягнення з відповідача - Акціонерного товариства «Турбоатом» (код ЄДРПОУ 05762269) суми заборгованості з виплати дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» у 2011 - 2014 роки у загальному розмірі 79  752 893,63 грн, з яких:
-46  520 051,89 грн - заборгованість з виплат дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, в тому числі:
-7  175 910,22 грн за 2011 рік,
-5  187 011,46 грн за 2012 рік,
-16  316 500,40 грн за 2013 рік,
-17  840 629,81 грн за 2014 рік; 
-26  017 689,29 грн - інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виплат дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, нараховані за період з 23.10.2015 по 23.12.2020; 
-7  215 152,45 грн - три проценти річних від простроченої суми дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, нараховані  за період з 23.10.2015 по 23.12.2020. 
При зверненні з позовом Компанією з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) було заявлено попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 470000,00 грн та зазначено, що документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/4228/20 позов Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» до  Акціонерного товариства «Турбоатом» задоволено повністю. Крім того, з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір у розмірі 735700,00 гривень.
15.04.2021 до Господарського суду Харківської області надійшла заява позивача про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до якої він просив суд стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8425,00 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.04.2021 еквівалентно 279307,29 гривень.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 01.09.2020, копію завдання № 1/3 від 11.09.2020, детальний опис послуг від 12.04.2021, акт приймання-передачі наданих послуг від 06.04.2021 на суму 8425,00 євро, рахунок-фактуру № 2 від 09.12.2020, повідомлення про міжнародний грошовий переказ коштів від 10.12.2020, рахунок-фактуру № 2 від 06.04.2021, повідомлення про міжнародний грошовий переказ коштів від 08.04.2021, виписку по особовим рахункам за 10.12.2020 від 09.04.2021, виписку по особовим рахункам за 08.04.2021 від 09.04.2021, інформацію з веб-сайту НБУ  щодо курсу валют станом на 12.04.2021. 
Відповідач у наданому до суду першої інстанції клопотанні (вх. №9457 від 26.04.2021) проти заяви позивача заперечував та просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до обґрунтованого розміру, який зазвичай застосовується у подібних справах. 
26.04.2021 Господарським судом Харківської області ухвалено додаткове рішення у справі № 922/4228/20, яким задоволено заяву (вх. №8594 від 15.04.2021) Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у вигляді правничої допомоги. Стягнуто з Акціонерного товариства «Турбоатом» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8425 (вісім тисяч чотириста двадцять п`ять) євро, 00 євроцентів, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.04.2021 еквівалентно 279307 (двісті сімдесят дев`ять тисяч триста сім) гривень, 29 копійок.
Відповідач із додатковим рішенням суду першої інстанції від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 не погодився, у визначені ч. 1 ст. 256 ГПК України строки подав апеляційну скаргу,  в якій просить додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 змінити та зменшити  розмір витрат на правничу допомогу позивача.
В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи АТ «Турбоатом», стягнувши витрати на правову допомогу, які не є співмірними ані зі складністю справи, ані з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ані з обсягом наданих послуг. На думку відповідача при ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 236 ГПК України, оскільки не надав оцінки всім аргументам відповідача.
Автоматизованою системою документообігу Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Турбоатом», м. Харків (вх. № 1635 Х/3) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) – Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.05.2021.
Ухвалою суду від 01.06.2021 відкладено вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою АТ «Турбоатом» (вх.№ 1635 Х/3) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 до вирішення питання про подальший рух апеляційної скарги АТ «Турбоатом» (вх.№ 1444 Х/3), що подана на рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/4228/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021 у зв`язку з відпустками суддів Істоміної О.А. та Пелипенко Н.М. для розгляду справи № 922/4228/20 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Барбашова С.В., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В. 
Ухвалою суду від 30.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 922/4228/20 з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Турбоатом», м. Харків (вх. № 1635 Х/3) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 та призначено вказану скаргу до розгляду на 27.07.2021 о 12:30 год.; запропоновано позивачу у строк до 14.07.2021 (включно) подати до суду відзив на апеляційну скаргу.
14.07.2021, тобто у встановлені судом строки, позивач засобами поштового зв`язку надіслав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 8181 від 16.07.2021), в якому проти доводів скаржника категорично заперечив, просить їх відхилити, апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду першої інстанції  просить залишити без задоволення, як безпідставну, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач вважає, що заявлений ним розмір витрат на правову допомогу, пов`язаний з розглядом справи у суді першої інстанції, є обґрунтованим, розумним і співмірним заявленим позовним вимогам, судом першої інстанції було вірно встановлено, що витрати на правову допомогу були фактичними та неминучими, у зв`язку з чим ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке скасуванню не підлягає.  
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2021 у зв`язку з відпустками суддів Попкова Д.О. та Стойки О.В. для розгляду справи № 922/4228/20 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А.   
Ухвалою від 27.07.2021 судом апеляційної інстанції задоволені клопотання  «Турбоатом» та Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» про відкладення розгляду справи. Відкладено розгляд справи на 09 вересня 2021 року о 12:00 год. 
У судовому засіданні 09.09.2021 оголошено перерву до 16.09.2021 о 14:45 год.
16.09.2021 до суду надійшло клопотання (вх. № 10791), в якому відповідач просить суд у разі залишення рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/4228/20 без змін задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивача до 30000,00 гривень.
У судовому засіданні 16.09.2021 оголошено перерву до 20.09.2021 о 12:00 год.
Відповідно до статті 269, частини першої статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши уповноважених представників сторін у судовому засіданні 20.09.2021, колегія суддів Східного апеляційного  господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, виходячи з наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Разом із тим, згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Водночас, за приписами частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ятою, шостою статті 126 ГПК України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони ;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції від 06.04.2021 позовні вимоги Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 79  752 893,63 гривень.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Матеріалами справи підтверджується, що з метою захисту порушених прав у цій справі № 922/4228/20 Компанією з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) 01.09.2020 був укладений договір про надання правничої допомоги із  Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Онопенко та партнери» (далі - договір), відповідно до якого Адвокатське об`єднання зобов`язалося  здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги клієнту (BISCONE LIMITED), точний перелік та обсяг яких має бути погоджений та зафіксований у окремому письмовому завданні, а клієнт зобов`язаний оплатити такі послуги.
В процесі розгляду справи №922/4228/20 у Господарському суді Харківської області, позивачу - BISCONE LIMITED надавалася професійна правнича допомога адвокатами Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Онопенко та партнери» - Пекар Анастасією Олексіївною, Василевич Діаною Сергіївною та Хімічем Владиславом Олександровичем, що підтверджується наявними у справі  ордерами серії АІ № 1076769 від 21.12.2020, серії АА № 1079843 від 08.02.2021, серії АА № 1089417 від 17.03.2021. 
Згідно з п. 2 ч. 2 статті 126 ГПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Так, у п. 1.2. договору встановлено, що відповідно до п. 1.1. цього договору виконавець надає клієнту послуги, крім іншого, в усіх судах України, в тому числі, в місцевих господарських судах.
Згідно з п. 3.1. договору конкретний вид та обсяг послуг за цим договором узгоджується сторонами та закріплюється в окремому документі (далі - «завдання»), що підписується обома сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. В залежності від потреб клієнта та домовленостей сторін, на виконання цього договору, сторонами може бути узгоджене та підписане як одне завдання, так і декілька окремих завдань (пов`язаних або не пов`язаних між собою).
Відповідно до п. п. 4.1.-4.6. договору за надані за цим договором послуги клієнт сплачує виконавцю гонорар. Гонорар складається з Базової ставки та/або Винагороди.
Розмір Базової ставки за надані виконавцем за цим договором послуги визначається: виходячи з фактично витраченого часу та погодинних ставок виконавця (включаючи його співробітників, експертів, консультантів та спеціалістів, будь-яких інших осіб, залучених виконавцем) (без врахування додаткових витрат тощо), та/або виходячи з фіксованої вартості за визначений об`єм послуг (без врахування додаткових витрат тощо), але у будь-якому випадку не може перевищувати суму Базової ставки, погоджену сторонами у відповідному завданні («Максимальний розмір Базової ставки»).
Спосіб розрахунку (погодинний чи фіксований) та розмір Базової ставки визначається сторонами в завданні.
Винагородою є сума, яка може бути погоджена сторонами у окремому завданні, що сплачується клієнтом виконавцю у разі досягнення останнім успішного результату, узгодженого сторонами у завданні.
Розмір та порядок оплати визначається сторонами в завданні.
Клієнт оплачує гонорар виконавцю за фактом підписання Акту приймання-передачі наданих послуг в порядку, визначеному п. 3.5., 3.5.1. договору, якщо сторони не встановлять іншого у завданні.
Гонорар виконавця за цим договором не включає в себе додаткові витрати (пункт 4.5. договору).
11.09.2020 між BISCONE LIMITED та АО «ЮФ «Онопенко та партнери» погоджено завдання №1/3 до договору, згідно якого п. 1.1. визначає, що виконавець зобов`язується надати клієнту послуги, передбачені п. 1.2. договору, щодо стягнення (у добровільному та/або примусовому порядку) з Акціонерного товариства «Турбоатом» (код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 05762269) на користь клієнта дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «Турбоатом» за 2011 - 2014 роки на підставі Протоколу №20 загальних зборів акціонерів ВАТ «Турбоатом» від 22.04.2015, а також, якщо це можливо й обґрунтовано, інфляційних втрат та 3% (три проценти) річних за прострочення їх сплати, а Клієнт зобов`язується оплатити надані Виконавцем послуги, визначені цим пунктом на умовах, визначених у цьому завданні та договорі.
Розділом 2 завдання №1/3 до договору, встановлено, що за надані за цим завданням послуги, визначені у п. 1.1. цього завдання, клієнт сплачує виконавцю гонорар. Гонорар складається з Базової ставки та Винагороди.
В підпункті 2.2.1. пункту 2.2. завдання сторони узгодили Базову ставку в розмірі 8425,00 євро - за надання послуг, визначених у пункті 1.1. цього Завдання, щодо складення та пред`явлення (включаючи направлення засобами поштового зв`язку) до АТ «Турбоатом» заяви про виплату Клієнту дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності останнього за 2011 - 2014 роки; складення та пред`явлення (включаючи засобами поштового зв`язку) до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «Турбоатом» за 2011 - 2014 роки на підставі Протоколу №20 річних загальних зборів акціонерів ВАТ «ТУРБОАТОМ» від 22.04.2015, що становить 46 520 051 (сорок шість мільйонів п`ятсот двадцять тисяч п`ятдесят одна) гривня, 89 копійок, а також, якщо це можливо й обґрунтовано, - інфляційних втрат та 3% (три проценти) річних за прострочення сплати зазначених дивідендів (відповідальність за прострочення, передбачена ст. 625 Цивільного кодексу України), представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Харківської області в ході розгляду останнім господарської справи, в межах якої розглядатиметься позов Клієнта до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів, та вчинення всіх дій (складення, підписання і подання необхідних процесуальних документів, засвідчення вірності копій документів, в тому числі документів, що додаються до позову про стягнення дивідендів), що має право вчиняти Клієнт як позивач згідно Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням обмежень передбачених п. 1.2 завдання, в ході розгляду судової справи за позовом Клієнта до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів у Господарському суді Харківської області.
Згідно з підпунктом 2.4.1. пункту 2.4. завдання Клієнт зобов`язується здійснити оплату Базової ставки, передбаченої п. 2.2.1. цього завдання, у наступному порядку: першу частину Базової ставки, передбаченої п. 2.2.1 цього завдання, в розмірі 5900,00 євро Клієнт сплачує Виконавцю не пізніше 09.12.2020 включно, а другу частину в розмірі 2525,00 євро - протягом 10 календарних днів з дня ухвалення Рішення суду першої інстанції за умови повідомлення виконавцем клієнта про його прийняття.
Судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджується, що юридичні послуги, які BISCONE LIMITED отримало в зв`язку з розглядом справи №922/4228/20 відповідно до договору та завдання №1/3 до договору, зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг від 06.04.2021, а факт оплати послуг за вищевказаним актом приймання-передачі наданих послуг підтверджується виставленими клієнту рахунками-фактурами №2 від 09.12.2020 та №2 від 06.04.2021, повідомленнями з банку клієнта про зовнішній переказ коштів виконавцю та виписками по рахунку з банку виконавця.
Для остаточного визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, BISCONE LIMITED надало до суду першої інстанції детальний опис послуг від 12.04.2021, який фіксує, що АО «ЮФ «Онопенко та партнери» надано позивачу юридичні послуги шляхом:
-складення та пред`явлення до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2011 - 2014 роки, зокрема, збір доказів, приєднаних до цього позову;
-представництва інтересів BISCONE LIMITED в ході розгляду у Господарському суді Харківської області справи №922/4228/20 за позовом BISCONE LIMITED до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2011 - 2014 роки, зокрема, участь у п`яти судових засіданнях у Господарському суді Харківської області, що відбулися 21.01.2021, 11.02.2021, 25.02.2021, 18.03.2021 та 06.04.2021;
-подання до Господарського суду Харківської області клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні у справі №922/4228/20 за позовом КЛІЄНТА до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2011 - 2014 роки;
-правовий аналіз відзиву АТ «ТУРБОАТОМ» на позовну заяву КЛІЄНТА до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово- господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2011 - 2014 роки, клопотання АТ «ТУРБОАТОМ» про відновлення (продовження) процесуальних строків для подання відзиву по справі та заяви АТ «ТУРБОАТОМ» про застосування строків позовної давності;
-подання до Господарського суду Харківської області клопотання про визнання поважними причин пропущення позовної давності у справі №922/4228/20 за позовом КЛІЄНТА до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2011 - 2014 роки;
-складення промови (заключного слова) КЛІЄНТА у судових дебатах у справі №922/4228/20 за позовом КЛІЄНТА до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2011 - 2014 роки;
-надання правової інформації і роз`яснень з правових питань за результатами кожного судового засідання, проведеного у справі №922/4228/20 за позовом КЛІЄНТА до АТ «ТУРБОАТОМ» про стягнення дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності АТ «ТУРБОАТОМ» за 2011 - 2014 роки.
Місцевий господарський суд, дослідивши надані BISCONE LIMITED докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, прийнявши до уваги те, що: -дана справа є складною і спір у цій справі виник з вини відповідача, а з боку відповідача були відсутні дії щодо досудового вирішення спору і щодо врегулювання спору мирним шляхом; -позивач у справі - юридична компанія, зареєстрована в Республіці Кіпр;  -представництво та захист інтересів позивача здійснювалося Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Онопенко та партнери», що підтверджується належними доказами; -розмір заявлених позивачем судових витрат складає менше 2% від суми позовних вимог; -розмір та фактичне понесення заявлених позивачем судових витрат підтверджується наданими до суду документами; -у справі відсутні докази неспівмірності заявлених позивачем витрат, дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8425,00 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.04.2021 еквівалентно 279307,29 грн, є доказово обґрунтованими та підлягають розподілу.
В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумної їх необхідності і є завищеним. Крім того, на думку відповідача, оскільки адвокати позивача надавали правничу допомогу BISCONE LIMITED у аналогічних (ідентичних) справах №922/4112/20 та № 922/3339/20 з відмінністю лише у періодах нарахування дивідендів, тому вказане не свідчить про індивідуальний підхід адвокатів до справи № 922/4228/20.
Поряд з цим, відповідач зазначив, що  при написанні позовної заяви у справі № 922/4228/20 адвокат позивача послався на нормативні акти Закон України «Про акціонерні товариства», Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, а отже, для складання позовної заяви у цій справі адвокатом позивача не було витрачено значну кількість годин на правовий аналіз нормативних актів, тим паче, що адвокат з досвідом роботи повсякденно у своїй професійній діяльності користується кодексами України. Також відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що представник позивача не з`являвся у судові засідання до Господарського суду Харківської області, у зв`язку з хворобою, та брав участь тільки у двох судових засіданнях, що свідчить про надання адвокатом невеликого обсягу юридичних послуг і незначну кількість витраченого  ним часу у суді.
Однак колегія суддів не може погодитись із наведеними твердженнями скаржника, оскільки у кожній справі адвокат вивчає докази, збирає необхідні документи, формує правову позицію та здійснює нові розрахунки. Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що дана справа є складною, позивач є нерезидентом України, що зумовило необхідність пошуку адвокатів, які вільно володіють англійською мовою, а ігнорування відповідачем звернення позивача в порядку досудового врегулювання спору зумовило неминучість понесення позивачем витрат на правову допомогу. 
Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
В апеляційній скарзі АТ «Турбоатом» також зазначає про те, що предмет позову є безспірним, тобто грошові кошти у вигляді дивідендів підлягали обов`язковому стягненню. У даній справі відсутній будь-який спір щодо предмету позову та його розміру, що свідчить про відсутність будь-яких складових, які свідчать про складність цієї справи.
Однак, за обставин цієї справи, незважаючи на визнання наявності зобов`язання щодо виплати дивідендів на користь BISCONE LIMITED, відповідач відмовився сплатити ці кошти у добровільному порядку на заяву BISCONE LIMITED про виплату дивідендів, а в подальшому взагалі заперечував проти задоволення позову та подав апеляційну скаргу. Така поведінка відповідача призвела до вимушеної необхідності понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а тому з урахуванням принципу справедливості, останні повинні бути відшкодовані йому відповідачем у повному обсязі згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України.
Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що сума витрат позивача на професійну правничу допомогу не відповідає розумно необхідному розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката та є значно вищою, ніж встановлена державою на аналогічний вид послуг, а також посилання відповідача на Методику обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 17.09.2014 колегією суддів апеляційної інстанції відхиляються, оскільки статтею 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»  визначено виключний перелік суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу та відповідно до статті 15 даного закону визначено суб`єктів надання вторинної правової допомоги.    При цьому відносини із здійснення захисту прав, свобод і законних інтересів та здійснення представництва інтересів позивача та Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Онопенко та партнери» базуються на договірних засадах.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.
Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність та/або нерозумність та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи, відповідач не надав.
Натомість колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що сума витрат на послуги адвоката є співмірною з ціною позову (становить менше 2% від суми позовних вимог) та наданими адвокатами  послугами, а тому погоджується з висновком господарського суду про задоволення у повному обсязі заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
Також, колегія суддів вважає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді, місцевий господарський суд виходив із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, врахував всі аспекти та складність справи, та доведеність того, що такі витрати були фактичними, а їхній розмір - обґрунтованим, що узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, викладеної у справі «East/West Alliance Limited» проти України». 
Відповідачем не надано жодних обґрунтованих та належних доказів того, у чому саме відповідач вважає витрати позивача на професійну правничу допомогу завищеними, не надано достатніх та чітких пояснень, чому розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним, а також не зазначено, які з вимог, визначених у частині 4  статті 126 Господарського процесуального кодексу України, не були дотримані при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката.
Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви BISCONE LIMITED щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу є законним та обґрунтованим, відповідає тривалій та послідовній практиці Верховного Суду у застосуванні статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та не спростовується доводами,  наведеними відповідачем в апеляційній скарзі, а тому правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного відповідачем додаткового рішення суду першої інстанції немає.
У суді апеляційної інстанції відповідачем також заявлено клопотання про зменшення витрат розміру витрат на правничу допомогу позивача до 30000,00 гривень, оскільки скаржник не згоден з розміром витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8425,00 євро.
Однак вказане клопотання не може бути задоволене, оскільки відповідачем не наведено контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат на правничу допомогу або про неналежність послуг адвоката. 
Доводи ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача, у той час, як позивачем доведено належними та допустимими доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість. 
Також колегія суддів враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Саме лише зазначення відповідачем про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу без доведення у встановленому порядку такої неспівмірності (що у даному випадку зумовлено виключно його суб`єктивною поведінкою) не є підставою для зменшення розміру цих витрат.
Враховуючи наведене, відповідачем не доведено наявності підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а отже доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними.
Вирішивши питання щодо наданих доказів, всебічно, повно з`ясувавши і перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для її розгляду, суд першої інстанції ухвалив  обґрунтоване і законне судове рішення щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем при розгляді цієї справи у місцевому господарському суді, тому апеляційна скарга відповідача про скасування зазначеного рішення задоволенню не підлягає.
Під час вирішення питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката, принципи рівності та змагальності сторін судом першої інстанції не були порушені.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає правових   підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та прийняття іншого рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Українські енергетичні машини», м. Харків (код ЄДРПОУ 05762269) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 29.09.2021. 

Головуючий суддя                                                                    С.В. Барбашова

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко