ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1436/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/63/21 Категорія: 304090000 	Позарецька С. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.
розглянувши у порядку письмовогопозовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:

у грудні 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №500501749, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 10280,17 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 12,99% річних. Відповідно до п.2.3 договору, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, є 18 січня 2018 року.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 10280,17 грн.
21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а останнє набуло право вимоги заборгованості по договору кредиту, в тому числі, за договором від 17 липня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником.
26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір факторингу №2019-1КІ/Веста, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі, за договором кредиту від 17 липня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником.
16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі, від 17 липня 2014 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником.
Таким чином, позивач вважає, що ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «ФК «Веста» втратив такі права.
Вказує, що за період користування кредитними коштами позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника на кредитним договором в повному обсязі не погашена.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 26 листопада 2020 року становить 27690,92 грн, з яких: тіло кредиту 10280,17 грн, проценти на дату відступлення права вимоги 13484,24 грн, відсотки з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 2526,51, пеня 1400 грн.
Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК нараховані 3% річних та інфляційні, які станом на 26 листопада 2020 року разом із розміром заборгованості становлять: 32129,64 грн, з яких: 3% річних 926,14 грн, втрати від інфляції 1710,62 грн, подвійна облікова ставка НБУ 1801,96 грн, а також тіло кредиту 10280,17 грн, проценти на дату відступлення права вимоги 13484,24 грн, відсотки з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 2526,51 грн, пеня 1400 грн.
Також зазначено, що позивачем сплачені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20000 грн. та судовий збір в сумі 2102грн.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 32129,64 грн, судовий збір в сумі 2102 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20000 грн.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від15 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачем у розумінні статей 76-82 ЦПК України, не доведено належними, допустимими та переконливими доказами перехід права вимоги від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи», від ТОВ «Кредитні ініціативи» до ТОВ «ФК «Веста», від ТОВ «ФК «Веста» до ТОВ «Вердикт Капітал», та відповідно, право вимоги останнього за кредитним договором від 17 липня 2014 року №500501749 щодо боржника ОСОБА_1 .
Дослідивши всі надані позивачем копії договорів та витягів з договорів, а також відомості про заборгованість, суд вказав, що відповідно до витягу з договору факторингу №1 від 21 червня 2016 року неможливо встановити, за яким саме кредитним договором передано право грошової вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи». Також немає можливості визначити, чи має фактор право наступного відступлення прав вимоги за кредитним договором, переданим йому за цим договором факторингу.
Також суд зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення товариствами повної (остаточної) оплати ціни прав вимоги за вказаними вище договорами факторингу та відступлення прав вимоги, а тому немає можливості встановити момент набуття товариствами, зокрема, і ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги за вказаним кредитним договором.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі вказує, що нормами ЦК України передбачено, що первісний кредитор відповідає за дійсність грошової вимоги до позичальника та повинен був передати підтверджуючі документи наявності заборгованості. АТ «Альфа-Банк» не передано наступним кредиторам розрахунок суми боргу станом на дату відступлення та інші докази, в тому числі, виписки по рахунку, на підтвердження факту видачі кредиту та реальності відступленої суми боргу.
Зазначає, що під час формування позовної вимоги позивачем були взяті відомості щодо відступлених первісним кредитором сум боргу, що зазначені у витягах із додатків до договорів факторингу (реєстри боржників до договорів про відступлення права вимоги).
Вважає, що ненадання не витребуваних судом відомостей, про існування яких могло бути відомо позивачу, та для витребування яких достатньо волевиявлення будь-якої сторони процесу, не може слугувати обґрунтованою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Звертає увагу, що відповідно до правових позицій Верховного Суду невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Вказує, що жодні негативні наслідки для кредитора не настають, оскільки позичальником не сплачено жодних платежів первісному кредитору після відступлення права вимоги, а тому підстав вважати, що настали негативні наслідки для нового, належного кредитора та належного виконання умов кредитного договору – немає.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Сучило Артем Олегович подав відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відзиві вказує, що апелянт сам підтверджує у апеляційній скарзі факт відсутності у нього документів, які підтверджують право грошової вимоги щодо ОСОБА_1 .
Зазначає, що стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є неможливим, оскільки у анкеті-заявці відсутня інформація щодо сплати неустойки за прострочення сплати кредитних коштів за кредитним договором № 500501749 від 17 липня 2014 року.
Вказує, що при зверненні до суду із позовною заявою ТОВ «Вердикт Капітал» надало основні документи, які мають істотне значення у справі: кредитний договір, додаток № 1 до кредитного договору та анкета-заява, які є нечитабельними та неналежними доказами, у зв`язку з тим, що їх неможливо дослідити в повному обсязі для надання правильного висновку у справі.
Крім того вказує на пропущення позивачем строку позовної давності.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Судом першої інстанції встановлено, що 17 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №500501749, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 10280,17 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,99% річних. Остаточною датою повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій у кредитному договорі визначено 18 січня 2018 року.
Договір складається із заяви позичальника, яка підписана відповідачем та кредитного договору. Під час розгляду справи відповідач та його представник не заперечували факту підписання цих документів та отримання кредиту у вказаному розмірі.
Згідно наданих позивачем документів 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1.
26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір факторингу № 2019-1КІ/Веста, з врахуванням додаткової угоди від 27 грудня 2018 року, додаткової угоди № 1 від 14 січня 2019 року та акту приймання-передачі Реєстру боржників від 14 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста» права вимоги за договорами «Основні договори» або «Основний договір» в залежності від контексту, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту, що визначена у п.п.2.2 цього договору. Крім того, за п.2.3 договору, право вимоги вважається відступленим фактору з дати повної оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 договору. Клієнт зобов`язаний в день здійснення повної оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього договору підготувати і передати фактору реєстр боржників за формою, встановленою в додатку №1-1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників (п.п.2.3.1).
16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, з врахуванням додаткової угоди від 17 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договорами «Основні договори» або «Основний договір» в залежності від контексту, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту, що визначена у п.п.2.2 цього договору. Крім того, за п.2.3 договору, право вимоги вважається відступленим фактору з дати повної оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 договору. Первісний кредитор зобов`язаний в день підписання даного договору та здійснення новим кредитором повної оплати ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього договору підготувати і передати новому кредитору реєстр боржників за формою, встановленою в додатку №1-2 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників (п.п.2.3.1).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надано належних доказів відступлення права вимоги саме за кредитним договором №500501749, укладеним 17 липня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Отже в матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги за вказаним кредитним договором від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал».
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК).
Відповідно до ст. 516 ЦК, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За нормами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем заявлених ним позовних вимог. Так, ТОВ «Вердикт Капітал» не надано належних та допустимих доказів переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» прав кредитора за спірним кредитним договором від первісного кредитора ПАТ «Альфа-Банк», а також розмір відступлених прав вимоги та його складових.
В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Капітал» вказувало, що АТ «Альфа-Банк» не передано наступним кредиторам розрахунок суми боргу станом на дату відступлення та інші докази, в тому числі, виписки по рахунку, на підтвердження факту видачі кредиту та реальності відступленої суми боргу, та просило апеляційний суд витребувати у АТ «Альфа-Банк» відповідні документи. 
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13 липня 2021 року було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання на підставі статей 83, 84, 367 ЦПК України.
Колегія суддів відповідно до положень статті 367 ЦПК України також не приймає до уваги додані до апеляційної скарги копії платіжних доручень за договорами відступлення прав вимоги, оскільки скаржником не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Посилання в апеляційній скарзі на пред`явлення позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України, не впливають на вирішення справи по суті, оскільки позивачем не доведено наявність у нього права вимоги за кредитним договором, укладеним із відповідачем. 
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, яке зміні чи скасуванню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» слід залишити без задоволення, а рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2021 року – залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення. 
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді