КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №761/20274/21                                                                                      головуючий у І інстанції: Юзькова О.Л.
провадження 22-ц/824/12269/2021                                                                                          доповідач: Сліпченко О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України
03 вересня 2021 року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 01 липня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
ВСТАНОВИВ:
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом.
Предметом спору є оскарження виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за 7060, вчиненого 12 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів у сумі 40 317 грн. 25 коп. за кредитним договором.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 01 липня 2021 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва.
Не погоджуючись із висновками суду  ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Зазначає, що місцевий суд помилково прийшов до висновку про направлення справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва з посиланням на місце роботи позивача, оскільки позов подано ним за місцем виконання виконавчого напису, а саме місцем проживання боржника, що відповідає чинним нормам законодавства.  
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.
 
Передаючи матеріали справи за підсудністю, місцевий суд виходив з того, що виконавчі дії здійснюються приватним виконавцем за місцем працевлаштування позивача.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
За загальним правилом ч.1 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч.12 ст.28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).
Колегія суддів зауважує, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».
За правилами ч.ч. 1 та 2 наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виходячи зі змісту ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.
Позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.12 ст.28 ЦПК України, а тому оскаржуване висновки місцевого суду про визначення правил територіальної підсудності позову є необґрунтованими.
Посилання місцевого суду на вчинення виконавчих дій, щодо стягнення заробітної плати на території м.Дніпро не спростовує того, що місцем виконання виконавчого напису є м.Київ, з огляду на відкрите виконавче провадження за місцем проживання боржника. 
 
Щодо вимог апеляційної скарги про відшкодування судових витрат понесених відповідачем в ході апеляційного перегляду, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 п.1 ч.3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На розгляді Київського апеляційною суду перебуває питання, щодо передачі справи місцевим судом за підсудністю.
Таким чином спір між сторонами по суті апеляційним судом не вирішувався та відповідно питання, щодо розподілу судових витрат між сторонами поставлено представником позивача передчасно.  
Колегія суддів зауважує, що вказані представником позивача судові витрати мають бути враховані під час розподілу судових витрат сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог при завершенні розгляду справи по суті. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 01 липня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено «03» вересня 2021 року.

                                                                                           Сліпченко О.І. 
 
                                                                                            Гаращенко Д.Р. 
 
                                                                                                        Сушко Л.П.