П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/7028/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Божук Д.А. 
          Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
26 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Капустинського М.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  14 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про   визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.09.2020 №968200862789 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1  з 23.10.2020 пенсії державного службовця за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 з урахуванням заробітної плати, вказаної у довідці № 783-Ф від 21.09.2020.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає про те, що після призначення пенсії по інвалідності по Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 вона досягла пенсійного віку, а отже набула право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 вказаного Закону. Крім того, апелянтка стверджує, що відмова у переведенні на пенсію за віком з тих підстав, що за цим Законом ОСОБА_1 вже призначалася пенсія, є протиправною, оскільки чинним законодавством таких підстав не передбачено.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що з 02.04.2010 ОСОБА_1  призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).
23.09.2020 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про заробітну плату від 21.09.2020 року № 783-Ф.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.09.2020 №968200862789 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу", оскільки їй була призначена пенсія по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ (а.с.20).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0301-8/46384 від 20.10.2020  позивачку повідомено про прийняте рішення та зазначено, що підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ відсутні, оскільки їй було призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ (а.с.19).
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням положень  Порядку № 622, оскільки позивачці до набрання чинності  Законом №889-VIII призначалася пенсія відповідно до  Закону № 3723-XII, вона не має права на повторне призначення пенсії відповідно до вказаного  Закону.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Відповідно до пп.1 п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
П. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року стажу державної служби, визначеного п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 19.12.1993 (далі - Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, особи, які станом на 01 травня 2016 року мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, мають право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.37  Закону №3723-ХІІ за умови досягнення віку, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
З матеріалів пенсійної справи позивачки встановлено, що згідно з розпорядженням №862789 від 02.04.2010 (арк. пенсійної справи 1) розрахунком стажу (арк. пенсійної справи 3) стаж державної служби ОСОБА_1 складає 33 роки 8 місяців 1 день. Тобто, станом на 01 травня 2016 року позивачка мала понад 20 років стажу роботи на посадах держаної служби.
Згідно з копією паспорта громадянина України (а.с.4-5) позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закон №3723-ХІІ ОСОБА_1 досягла віку 63 роки.
Таким чином, позивачка досягла віку, встановленого ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З урахуванням вищенаведеного ОСОБА_1 відповідає вимогам п.12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, тому має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
З матеріалів справи встановлено, що в обґрунтування правомірності рішення від 28.09.2020 №968200862789 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області посилається на п.3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (далі - Порядок №622).
Відповідно до п.3 Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:
- чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.
- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Колегія суддів зазначає, що Порядок №622 є підзаконним нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі п.10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, а тому має відповідати положенням вказаного Закону та конкретизувати його положення.
При цьому підзаконний нормативно-правовий акт не може суперечити закону, на виконання якого він прийнятий, та встановлювати обмеження для реалізації права, гарантованого відповідним законом.
Разом з тим, окрім умов, передбачених п.10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, Порядок №622 передбачає додаткову умову для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII, а саме: якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” не призначалася пенсія відповідно до Закону.
В той же час, ані Закон № 3723-XII, ані Закон № 889-VIII такої умови не містять.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що положення п.3 Порядку №622 не відповідають положенням п.10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.
Відповідно до ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати п.12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.
При цьому посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від від 18 жовтня 2018 року у справі № 523/9208/17 є необґрунтованим, оскільки правовідносини у вказаній справі виникли з інших підстав. 
Так, предмет позову у справі № 523/9208/17 пов`язаний з поновленням виплати пенсії по інвалідності за Законом №3723-ХІІ та включенням в розрахунок пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань, індексації. В той же час предмет позову у даній справі стосується права позивачки на переведення на інший вид пенсії - з пенсії по інвалідності за Законом №3723-ХІІ на пенсію за віком за цим же Законом.
Отже, правові висновки  Верховного Суду  щодо застосування положень  Закону № 889-VIII та Порядку № 622, висловлені у  справі № 523/9208/17, не є релевантними та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у даній справі.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та досліджені докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 має право на переведення її на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.09.2020 №968200862789 є протиправним та підлягає скасуванню.
Крім того, згідно з матеріалами справи після призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1  не працювала на посаді державної служби, тому з урахуванням ч.2 ст.37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивачки підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача  здійснити нарахування і виплату пенсії державного службовця за віком з урахуванням заробітної плати, вказаної у довідці № 783-Ф від 21.09.2020, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до  статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.09.2020 №968200862789 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 та провести їй нарахування і виплату з 23.10.2020 пенсії державного службовця за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 з урахуванням заробітної плати, вказаної у довідці № 783-Ф від 21.09.2020. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Капустинський М.М.