ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2021 року	Львів	Справа № 380/5807/21 пров. № А/857/13390/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року (головуючої судді Мричко Н.І., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/5807/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.04.2021 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку та нарахування йому пенсії, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію у розмірі 94% відповідних сум грошового забезпечення з 23.03.2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року задоволено позов повністю. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що копію наказу голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 21.01.2021 № 1290о/с надав відповідач, а не уповноважений на те орган, що свідчить про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Крім цього, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 380/4165/20 жодних зобов`язань на відповідача щодо перерахунку пенсії позивача не покладено.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Згідно із частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №380/5807/21 та ухвалою суду від 26.07.2021 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області від 30.06.2015 № 15/45 дск о/с позивач - заступник начальника 1-го відділу управління оперативної служби ГУМВС України у Львівській області, звільнений в запас за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, з 30.06.2015.
З 01.07.2015 позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення.
На підставі заяви позивача від 11.08.2016 про встановлення щомісячної додаткової пенсії та посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та посвідчення від 21.07.2015 серії НОМЕР_1 (відповідно до якого позивач віднесений до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії), з серпня 2015 позивачу перераховано пенсію у розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення.
На виконання Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №380/4165/20 голова ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області видав наказ від 21.01.2021 № 1290 о/с про часткову зміну до пункту наказу ГУ МВС від 30.06.2015 № 15/45 дск о/с в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , надруковано звільнити з органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил за пунктом 64 «б» (через хворобу), слід читати: звільнити з органів внутрішніх справ України у відставку Збройних Сил за пунктом 65 «а» (за віком).
У зв`язку з чим, 20.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги та проводити обчислення пенсії у розмірі 94% грошового забезпечення, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія І).
Листом від 18.03.2021 № 2847-1880/П-52/8-1300/21 відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №380/4165/20 жодних зобов`язань на відповідача щодо перерахунку пенсії позивача не покладено. Наказ голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 21.01.2021 № 1290 о/с на адресу відповідача не надходив. Відтак підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо перерахунку та нарахування пенсії протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували службі в органах внутрішніх справ, є, зокрема Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон України № 2262-ХІІ)
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 04.02.1994 № 3946-12) пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Як встановив суд, наказом ГУ МВС України у Львівській області від 30.06.2015 №15/45 дск о/с позивач - заступник начальника 1-го відділу управління оперативної служби ГУМВС України у Львівській області, звільнений в запас за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, з 30.06.2015.
З урахуванням наведеного, відповідач з серпня 2015 року здійснив перерахунок пенсії позивача у розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення.
У подальшому, на виконання Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі № 380/4165/20 голова ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області видав наказ від 21.01.2021 № 1290 о/с про часткову зміну до пункту наказу ГУ МВС від 30.06.2015 № 15/45 дск о/с в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , надруковано звільнити з органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил за пунктом 64 «б» (через хворобу), слід читати: звільнити з органів внутрішніх справ України у відставку Збройних Сил за пунктом 65 «а» (за віком).
Таким чином, наказом голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 21.01.2021 № 1290 о/с змінено підставу звільнення позивача з органів внутрішніх справ України, а саме замість “звільнення у запас Збройних Сил за пунктом 64 «б» (через хворобу)» вказано «звільнення у відставку Збройних Сил за пунктом 65 «а» (за віком)».
У пункті «а» частини першої статті 13 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 04.02.1994 № 3946-12) зазначено, зокрема, що пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
У пункті «а» частини першої статті 13 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 12.07.2018 № 2509-VIII) зазначено, зокрема, що пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
У частині другій вказаної статті встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Таким чином, суд погоджується із аргументами позивача про те, що внаслідок зміни підстави його звільнення, він має право на перерахунок пенсії, з урахуванням 94% сум грошового забезпечення (3% х 13 років = 39% + 55% = 94%).
У зв`язку з чим, 20.02.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення за 20 років вислуги та проводити обчислення пенсії у розмірі 94% грошового забезпечення, як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія І).
Відповідач відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії позивача вказав на те, що наказ голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 21.01.2021 № 1290 о/с на його адресу не надходив, однак колегія суддів вважає дані доводи спростованими з урахуванням наступного.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію вказаного Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами зазначеного Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію вказаного Закону.
Усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №2262-ХІІ, затверджений Постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону України № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Водночас, абзацом першим пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що подання позивачем самостійно документів, зокрема наказу голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області від 21.01.2021 № 1290 о/с, а не скерування такого наказу головою ліквідаційної комісії до відповідача, не може бути підставою для відмови у проведення перерахунку пенсії позивача, а тому бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії позивача є протиправною, а згідно положень частини другої статті 63 Закону України № 2262-ХІІ, та керуючись частиною другою статті 9 КАС України, суд правомірно вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсію у розмірі 94% сум грошового забезпечення з 22.02.2020.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, тому задоволенню не підлягає.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №380/5807/21– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк