Головуючий І інстанції: Г.В. Костенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 р. 	Справа № 440/1074/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, повний текст складено 13.05.2021, по справі № 440/1074/21
за позовом    Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод"  
до     Головного управління ДПС у Полтавській області                    
про визнання протиправними та скасування наказу та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Жовтневий спиртовий завод" (далі – ДП "Жовтневий спиртовий завод", позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати:
- наказ Головного управління ДПС у Полтавській області №258-П від 09.02.2021 про проведення фактичної перевірки Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод"; 
- рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування адміністративного арешту майна Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Полтавській області №258-П від 09.02.2021 про проведення фактичної перевірки Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод". 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 10.02.2021 №1 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив про неврахування судом першої інстанції, що передумовою для призначення фактичної перевірки ДП "Жовтневий спиртовий завод" на підставі спірного наказу слугував лист ДПС України від 03.11.2020 вих.№19774/7/99-00-09-01-02-07, яким повідомлялось про класифікацію товару "Засоби дезинфікуючі" згідно УКТ ЗЕД, виробником яких є позивач, у зв`язку з чим податковим органом правомірно було призначено фактичну перевірку ДП "Жовтневий спиртовий завод". Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги практику Верховного Суду, викладену в постановах від 20.03.2018 у справі № 820/4766/17, від 05.11.2018 у справі № 803/988/17,  від 21.02.2019 у справі № 820/548від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18.
Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.
На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що основним видом економічної діяльності ДП "Жовтневий спиртовий завод" є  виробництво інших  основних органічних хімічних речовин, що підтверджується витягом з Єдиного державного  реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12).
09.02.2021 начальником Головного управління ДПС у Полтавській області на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" видано наказ № 258-П "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести з 10.02.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб ДП "Жовтневий спиртовий завод" за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Полтавська область, м. Карлівка, вул. Полтавська, 3 за період з 01.09.2020 по 31.12.2020 (а.с.58).
На підставі вищезазначеного наказу відповідачем видано направлення на перевірку від 09.02.2021 № 288, № 289 (а.с. 59-60).
10.02.2021 посадові особи Головного управління ДПС у Полтавській області 10.02.2021 прибули для проведення фактичної перевірки за місцезнаходженням ДП "Жовтневий спиртовий завод".
Проте, в.о. директора ДП "Жовтневий спиртовий завод" Павленко О.О. повідомив про недопуск до фактичної перевірки та відмовився  від підписання направлень на перевірку, про що відповідачем складено акт відмови від підписання (ознайомлення) направлень на проведення фактичної перевірки від 10.02.2021, акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки від 10.02.2021, акт про неможливість проведення фактичної перевірки ДП "Жовтневий спиртовий завод" від 10.02.2021 (а.с. 61- 63). 
10.02.2021 позивачем надано відповідачу письмові пояснення щодо недопуску до перевірки, зокрема зазначено, що в наказі № 258-П від 09.02.2021 не вказана мета перевірки, порушення законодавства, які встановив податковий орган та які стали підставою для прийняття рішення щодо проведення фактичної перевірки; наказ на проведення перевірки № 2194 від 19.11.2020 про проведення фактичної перевірки за період з 01.01.2020 по 31.10.2020 на даний час оскаржується в судовому порядку; первинні документи щодо обігу спирту та готової продукції, заяви, звіти, декларації тощо за період з 01.05.2020 по 12.11.2020 вилучені слідчими Державного бюро розслідувань (а.с. 65).
10.02.2021 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято рішення №1 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким до ДП "Жовтневий спиртовий завод" застосовано умовний адміністративний арешт майна платника (а.с.64).
Позивач, вважаючи неправомірним наказ та рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача підстав для недопуску посадових осіб до проведення фактичної перевірки, оскільки у ході судового розгляду справи встановлено, що контролюючий орган суто формально підійшов до оформлення наказу, не зазначивши у ньому предмет та мету проведення фактичної перевірки.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі – ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.
Згідно п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Абзацами 1 - 4 пункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення, зокрема, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються: дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Аналізуючи вищенаведені правові положення, колегія суддів зазначає, що передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених пп.80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України, крім перевірки на здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.
Законодавством закріплена обов`язковість наявності у податкового органу та/або отримання ним в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків (особою) вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального у разі проведення фактичної перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.
Так, для прийняття рішення контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України законодавцем чітко передбачено підставу для проведення податкового контролю.
Пред`явлення платнику податків (особі) направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки оформлених з порушенням вимог, встановлених п. 81.1. ст. 80 ПК України, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 17.12.2020 у справі № 520/12028/18.
Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що оскаржуваний наказ не містить жодної інформації стосовно того, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області встановлено порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Зі змісту наказу відповідача № 258-П від 09.02.2021 не вбачається, що перевірка Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" призначена на здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. В тексті наказу міститься лише загальне посилання на норму п. п. 80.2.5 п. 8.2 ст. 80 ПК України, та не визначено що перевірка проводиться саме на виконання зазначених функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Колегія суддів не заперечує того факту, що до функцій контролюючих органів, відповідно до статті 19-1 ПК України віднесено здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (п.п.19-1.1.14.); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп. 19-1.1.16.); проведення роботи щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп.19-1.1.17); забезпечення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої (пп.19-1.1.20) та ін.
В свою чергу, реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення таких перевірок не є безмежною. Певні функції має будь-який суб`єкт владних повноважень, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не в будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, така перевірка може бути призначена.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів отримання контролюючим органом в установленому законодавством порядку відповідної інформації, яка б надавала йому право на проведення вказаної перевірки згідно з пп.80.2.5  п. 80.2 ст. 80 ПК України.
Таким чином, відповідачем не доведено наявність законних підстав для проведення фактичної перевірки позивача.
Посилання апелянта на лист ДПС України від 03.11.2020 вих.№19774/7/99-00-09-01-02-07, яким повідомлялось про класифікацію товару "Засоби дезинфікуючі" згідно УКТ ЗЕД, виробником яких є позивач, як на передумову для призначення фактичної перевірки ДП "Жовтневий спиртовий завод" на підставі спірного наказу, колегія суддів вважає необгрунтованими з наступних підстав.
Враховуючи, що позивач веде діяльність з виробництва дезінфекційних засобів, основою для виробництва яких є спирт етиловий денатурований, підставою для призначення фактичної перевірки ДП "Жовтневий спиртзавод" могли бути вищезгадані положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.
Проте, зі змісту спірного наказу не вбачається про зазначення таких обставин.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції,  спірний наказ не містить посилання на мету проведення фактичної перевірки (наприклад, дотримання позивачем вимог законодавства щодо обігу, зберігання, цільового використання спирту етилового тощо).
За встановлених у справі обставин щодо неможливості з оскаржуваного наказу ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України підставу для призначення фактичної перевірки Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" та наявності у контролюючого органу відповідної інформації, яка б на момент прийняття наказу надавала йому право на проведення перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийнятий Головним управлінням ДПС у Полтавській області наказ № 258-П від 09.02.2021 є незаконним, виданим з порушенням пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 81.1 ст. 81 ПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Щодо посилання апелянта на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 20.03.2018 у справі № 820/4766/17, від 05.11.2018 у справі № 803/988/17,  від 21.02.2019 у справі № 820/548від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, колегія суддів зазначає, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що правомірність дій платника податків щодо недопуску посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду справи, а тому спірний наказ від 09.02.2021 № 258-П про призначення фактичної перевірки ДП "Жовтневий спиртовий завод" та рішення відповідача від 10.02.2021 №1 про застосування адміністративного арешту майна платника податків є протиправними та підлягають скасуванню.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апелянта не знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі № 440/1074/21  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов