Ухвала
 
02 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 243/10605/20
провадження № 61-12323ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 
2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 червня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 
до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» 
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (далі - ТОВ «Донецькі енергетичні послуги») про зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява мотивована тим, що 30 серпня 2018 року між АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» та ОСОБА_1 укладений договір про користування електричною енергією, відповідно до якого останній постійно сплачував грошові кошти, вимоги договору не порушував.
У листопаді 2019 позивач отримав рахунок від 15 лютого 2020 року за листопад 2019 року, в якому вказано розрахунок фактичного споживання та зазначено, що позивач має сплатити 1 288,35 грн. Пізніше відповідач здійснив перерахунок та сума боргу зменшилася до 90,90 грн, з якою позивач також не згоден. На теперішній час у рахунках за електроенергію постійно зазначений неправильний розрахунок фактичного споживання, неправильно вказані показання лічильника та нараховані кВт. Позивач неодноразово звертався до відповідача та державних органів, але проблема так і не вирішена, а відповідач навіть заблокував особистий кабінет позивача.
Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати
 АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» зробити перерахунок за послуги електропостачання з листопада 2019 по теперішній час.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 
від 17 березня 2021 року (у склад судді Мінаєва І. М.) позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснити коригування показів засобу комерційного обліку згідно з фактичним споживанням електричної енергії за особовим рахунком НОМЕР_1 , за період 
з 01 листопада 2019 року, з урахуванням поточних показів засобу комерційного обліку на цю дату - 159 кВт/год (день), 417 кВт/год (ніч), спожитої електричної енергії у листопаді 2019 - 84 кВт/год (день), 
34 кВт/год (ніч), та у подальшому визначити фактичні покази лічильника щомісячно шляхом додавання спожитих обсягів електричної енергії до поточних показів засобу комерційного обліку.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем при здійсненні перерахунку обсягів та вартості спожитої електричної енергії не було відкореговано показання лічильника, не приведено їх у відповідність з фактичними, тому позовні вимоги відлягають задоволенню.
Постановою Донецького апеляційного суду від 22 червня 2021 року 
(у складі колегії суддів: Азевича В. Б., Кішкіної І. В., Халаджи О. В.) рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 
2021 року в частині зобов`язання АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснити коригування показань засобу комерційного обліку згідно з фактичним споживанням електричної енергії за особовим рахунком НОМЕР_1 за період з 01 листопада 2019 року, з урахуванням поточних показань засобу комерційного обліку - 159 кВт/год (день), 417 кВт/год (ніч), спожитої електричної енергії у листопаді 2019 - 84 кВт/год (день), 
34 кВт/год (ніч), та у подальшому визначити фактичні покази лічильника щомісячно шляхом додавання спожитих обсягів електричної енергії до поточних показань засобу комерційного обліку скасовано та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач звертався 
до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» із заявою про проведення перерахунку спожитої електроенергії у зв`язку із невідповідністю відомостей про споживання. Після звернення позивача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» встановлено помилкові показання приладу обліку станом на 22 жовтня 2019 року, що внесені до особового рахунку позивача, «зі слів абонента». У зв`язку із помилково внесеними даними станом на 22 жовтня 2019 року, за особовим рахунком позивача було проведено коригування споживання з 01 жовтня 2019 року, тобто за 3 місяці. Станом на день звернення позивача з позовом до суду першої інстанції заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 у ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» не значилася. Отже, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
20 липня 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 червня 2021 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у цій справі є вимоги про зобов`язання АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» зробити перерахунок за послуги електропостачання з листопада 2019 по теперішній час.
Отже, справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином 
(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук