ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/8575/19
адміністративне провадження № К/9901/3848/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г., 

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу №520/8575/19
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 (ухвалена к складі колегії: головуючий П`янова Я.В., судді: Зеленський В.В., Чалий І.С.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації (далі - відповідач, УПСЗН), в якому просив:
-визнати протиправними дії УПСЗН щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії з особових рахунків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг;
-скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, оформлене Повідомленням про дорахунок до особової справи № 1401 від 19.03.2019;
-зобов`язати УПСЗН повернути на особові рахунки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , відкриті у виконавців житлово-комунальних послуг, стягнуті суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що факт опломбування газового опалювального пристрою у його домоволодінні не впливає на право позивача отримувати субсидію у розмірі, що був визначений відповідачем. Законних підстав для перерахунку призначеної субсидії та стягнення надміру перерахованої (виплаченої) субсидії з особових рахунків ОСОБА_1 у відповідача не було.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог Порядку №848 споживачем не виконано обов`язок щодо інформування структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема, зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено позивачу, що цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що між відповідачем і позивачем, щодо якого відповідачем у правовідносинах, які є предметом оскарження у цій справі, безпосередньо не здійснювалось будь-яких управлінських дій, існує спір про право щодо майна (отриманих грошових коштів).
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Не погоджуючись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019, позивач у лютому 2020 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати зазначені судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 20.02.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019.
Верховний Суд ухвалою від 16.09.2021 закрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 з підстав, передбачених пунктом першим частини 1 статті 333 КАС України. 
Ухвалою Верховного Суду від 15.09.2021 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 і постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, заявник зазначає, що спірні правовідносини, які виникли у цій справі стосуються дій УПСЗН як суб`єкта владних повноважень, позаяк позиція відповідача, викладена в листі від 03.04.2019 про необхідність повернення коштів, перерахованих на особові рахунки позивача у надмірному обсязі, є категоричною, без альтернативних пропозицій повернення коштів та врегулювання спору. 
Водночас, як вказує позивач, УПСЗН з вимогою про повернення надмірно нарахованої (виплаченої) субсидії до нього не звертався, питання стягнення субсидії в судовому порядку не вирішувалось. 
Крім того, заявник касаційної скарги покликався на те, що судом апеляційної інстанції не наведені аргументи щодо підстав закриття провадження у справі в частині позовних вимог про оскарження дій відповідача щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії.
Зазначив позивач також і про безпідставність посилання суду апеляційної інстанції на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 02.08.2019 у справі №  592/12182/16-а та від 28.11.2019 у справі № 592/7612/17 через те, що правовідносини у цих справах, які були предметом касаційного перегляду, не є подібними із правовідносинами у цій справі.
Відповідач надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, відповідно до якого заперечує проти її задоволення.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами встановлено, що вперше позивач звернувся до УПСЗН із заявою про призначення житлової субсидії 17.08.2015.
На підставі цієї заяви відповідачем прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 субсидії на 12 місяців з місяця звернення, тобто з серпня 2015 року по липень 2016 року включно.
Після закінчення цього; терміну УПСЗН, відповідно до пункту 16 Положення про порядок призначення житлових субсидій, самостійно здійснило призначення ОСОБА_1 субсидії на термін з серпня 2016 року по квітень 2017 року.
Житлова субсидія ОСОБА_1 була призначена і на наступні періоди: з травня 2017 року по квітень 2018 року та з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.
18.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача за роз`ясненням, з яких підстав йому з 2016 року не нараховується субсидія.
Листом від 03.04.2019 позивача повідомлено, що до жовтня 2016 року ним отримувались послуги з електро,- та газопостачання для опалення житлового будинку і вартість соціальних нормативів цих послуг в сукупності утворювала значну різницю між розміром плати за них та розміром обов`язкового відсотка платежу, що і було розміром субсидії. 
За інформацією Зміївського відділу реалізації ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" з 03.10.2016 позивачу припинено надання послуги з газопостачання для опалення будинку. Відповідно, з цього ж дня Управлінням праці та соціального захисту населення припинено врахування цієї послуги при нарахуванні житлової субсидії. Субсидія стала нараховуватися тільки на послуги з електропостачання та газопостачання для газової плити, що значно зменшило її розмір. У зв`язку вищезазначеним, здійснено перерахунок житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017. За результатами перерахунку в цей період надміру нараховано 259,79 грн. субсидії на оплату електроенергії та 8254,29 грн. на оплату природного газу. Ці кошти будуть зняті з особових рахунків у відповідних підприємствах.
Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;
публічно-правовий спір - це спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Судами встановлено, що спір у цій справі пов`язаний з оскарженням позивачем дій УПСЗН щодо проведення перерахунку раніше призначеної йому житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017 та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії з особових рахунків ОСОБА_1 , відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг; Повідомленням УПСЗН про дорахунок до особової справи № 1401 від 19.03.2019.
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення №848).
Відповідно до пункту 1 це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг.
Громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, зокрема, про зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання (абзац 15 пункту 14 Положення №848 в редакції, чинній станом на 03.10.2016 (дату припинення позивачу послуги газопостачання для опалення будинку).
УПСЗН здійснив перерахунок субсидії, нарахованої позивачу за період з жовтня 2016  року по квітень 2017 року та 19.03.2019 склав Повідомлення про дорахунок до особової справи №1401.
Це повідомлення позивач оскаржив до суду.
Проте колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 Порядку повернення коштів, надмірно виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29 грудня 1997 року № 39/283/90/5 (далі - Порядок) в разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів (додаток 1); подають позовні заяви до суду (додаток 2) про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно).
Отже, повноваження відповідача щодо складання оспорюваного повідомлення обмежуються лише констатацією факту нарахування на особові рахунки позивача у виконавців комунальних послуг (на думку відповідача) надміру коштів. Що стосується відшкодування цих коштів безпосередньо з позивача, то вони не можуть бути примусово стягнені на підставі оспорюваного повідомлення (відповідно до Порядку - добровільно або шляхом пред`явлення відповідачем позову до суду).
Тобто оспорюване повідомлення не є адміністративним актом суб`єкта владних повноважень, що породжує певні правові наслідки безпосередньо для позивача, а саме повідомлення не має обов`язкового характеру і безпосередньо не породжує настання відповідальності або інших негативних наслідків для позивача.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову в частині вимог про скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, оформлене Повідомленням про дорахунок до особової справи № 1401 від 19.03.2019, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.
За правилами пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Ужите в цій нормі формулювання «не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» треба розуміти і трактувати так, що не підлягають розгляду за цими правилами не тільки справи, спори в яких виникають поза сферою адміністративних публічно-правових відносин, але й справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, однак щодо них на рівні законодавчого положення встановлено веління, яке обмежує чи забороняє розгляд вимоги про судовий захист порушеного права через подію (явище, фактор), з настанням якої виникають відповідні для цього підстави.
Частиною першою статті 239 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
У цій справі такої потреби немає, адже мотивами для закриття провадження у справі стало не стільки порушення правил предметної підсудності, яке існувало на час розгляду справи, скільки виявлення обставин, які дозволяють сторонам та учасникам цього спору висловити волю і вирішити, чи бажають вони звертатися за захистом порушеного права у зв`язку з виникненням нових правовідносин.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
З огляду на зазначене, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 слід змінити, виключивши із мотивувальної частини посилання на те, що спір в частині оскарження Повідомлення підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та з резолютивної частини - роз`яснення права звернутись до суду в частині оскарження Повідомлення з цивільним позовом.
Щодо позовних вимог про оскарження ОСОБА_1 дій УПСЗН з проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017 та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії з особових рахунків позивача, відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг, колегія суддів зазначає таке. 
Суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у цій справі щодо всіх позовних вимог та, зокрема, в частині оскарження дій відповідача, виходив з того, що спір за своєю природою носить приватноправовий характер, може вирішуватись в порядку цивільного судочинства шляхом звернення до суду відповідача з відповідним позовом про стягнення грошових коштів.
Однак, судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки доводам позивача про те, що відповідачем у спірних правовідносинах фактично реалізовані владні управлінські функції, які УПСЗН реалізувало шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків позивача, відкритих у виконавців послуг.
Так, відповідно до пункту 125 Положення 848 у випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії.
Сума житлової субсидії надавалася позивачу не у грошовій формі, тому була повернута виконавцями комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувача субсидії. 
Наведене призвело до виникнення заборгованості позивача перед ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» і АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», що підтверджується відповідними рахунками.
Водночас, слід звернути увагу на те, що пунктом 18 Положення 848 передбачено, що житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг надається громадянам, які звернулися за призначенням житлової субсидії до 31 грудня 2018 р., - за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку та виконавців комунальних послуг. 
За визначенням частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України)
Отже, кошти на особових рахунках позивача, відкритих у виконавців послуг не належали позивачу на праві власності, через що висновки суду апеляційної інстанції про приватноправовий характер спору, який може бути вирішений в порядку цивільного судочинства шляхом звернення до суду відповідача з відповідним позовом про стягнення грошових коштів, є помилковим.
У спірних правовідносинах, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень відносно позивача - споживача комунальних послуг, реалізував владні управлінські функції, шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувача субсидії. 
Тобто, фактично спір пов`язаний із незгодою ОСОБА_1 із рішенням УПСЗН про скасування призначеної раніше субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
У правовідносинах, які є предметом розгляду цієї справи, через те, що позивач не набув права власності на кошти у вигляді субсидії, а сума житлової субсидії надавалася йому не у грошовій формі, у відповідача за Порядком №848 відсутні підстави для звернення до суду з відповідним позовом про стягнення грошових коштів. 
Позовна вимога про зобов`язання УПСЗН повернути на особові рахунки ОСОБА_1 , відкриті у виконавців житлово-комунальних послуг, стягнутих сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017 також у контексті спірних правовідносин пов`язана із зобов`язанням відповідача, який діє як    суб`єкт владних повноважень,    вчинити дії з поновлення у цей період надання позивачу субсидії, яка призначається у встановленому законом порядку.
Тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, тому цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.
Посилання суду апеляційної інстанцій на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постановах від 02.08.2019 у справі № 592/12182/16-а та від 28.11.2019 у справі № 592/7612/17 є безпідставним з огляду на таке.
У справах № 592/7612/17 та №592/12182/16-а позови стосувалися оскарження отримувачами субсидії розпоряджень УПСЗН про зобов`язання повернути субсидію. 
У цих справах Суд дійшов висновку про те, що встановлена правова природа оспорюваного рішення (розпорядження) унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його протиправним та скасування, у зв`язку з чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися у судах, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Однак у цій справі спір пов`язаний, як з оскарженням Повідомлення, що за правовим висновком Верховного Суду, на які послався суд апеляційної інстанції не підлягає оскарженню не тільки в порядку адміністративного судочинства, а не підлягає захисту в порядку оскарження в судах взагалі, в тому числі, і в порядку цивільного судочинства. 
Позовні ж вимоги про оскарження дій та зобов`язання відповідача повернути на особові рахунки ОСОБА_1 , відкриті у виконавців житлово-комунальних послуг, стягнуті суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії пов`язані саме із незгодою позивача зі скасуванням призначеної субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. 
Тому посилання суду апеляційної інстанції як на підставу для закриття провадження та віднесення цієї справи до цивільної юрисдикції на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.08.2019 у справі № 592/12182/16-а та від 28.11.2019 у справі № 592/7612/17 не можна вважати обґрунтованими.
Також з приводу того, що оскаржувані дії мають вплив на права позивача, колегія суддів зазначає таке. 
Перерахунок субсидії та стягнення грошових коштів з особових рахунків позивача, відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг, призвів до виникнення у ОСОБА_1 заборгованості перед постачальниками послуг. 
Проте, Суд акцентує увагу, що виникнення майнового інтересу у позивача хоча і є наслідком оскаржуваних дій відповідача, але ці правовідносини є відмінними, не входять до предмету спору у цій справі, та виникли у ОСОБА_1 з іншими суб`єктами - ТОВ    «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» і АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», а не з УПСЗН.  
Відповідно до частин 1, 4 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної постанови суду про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії УПСЗН щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії та зобов`язання повернути стягнуті суми, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню з направленням в цій частині позовних вимог справи до апеляційного суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 змінити, виключивши: із мотивувальної частини - посилання на те, що спір в частині оскарження рішення Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, оформлене Повідомленням про дорахунок до особової справи № 1401 від 19.03.2019, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та з резолютивної частини - роз`яснення про право звернутись до суду в частині оскарження Повідомлення з цивільним позовом.
Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 скасувати в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації про: визнання протиправними дії щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017 та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії з особових рахунків ОСОБА_1 , відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг; зобов`язання повернути на особові рахунки ОСОБА_1 , відкриті у виконавців житлово-комунальних послуг, стягнуті суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017, направити в цій частині справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
В іншій частині постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя- доповідач:                                                                                 Л.В. Тацій
Судді:                                                                                                    А.І. Рибачук
                                                                                                    С.Г. Стеценко