ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Номер справи 649/218/21                                                    Головуючий в 1 інстанції Гапоненко Р.В.
Номер провадження 22-ц/819/1211/21                                        Доповідач Орловська Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                   Орловської Н.В.,
суддів:                                            Кутурланової О.В.,
                                                       Майданіка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2021 р. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13.08.2014 р. у розмірі 14234,11 грн та судових витрат.
В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 13.08.2014 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом приєднання позичальника до запропонованого кредитором в цілому договору згідно приписів ч.1 ст. 634 ЦК України. На підставі вказаного договору відповідачу надана можливість користуватись кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві позичальник підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, які викладені на сайті банку www.privatbank.ua, складає договір.
За умовами останнього позичальник погоджується із правом Банку змінювати розмір кредитного ліміту. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 . 
На виконання вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України позивачем 27.05.2020 року була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Жолуденко О.О. та 13.07.2020 р. отримана відповідь.
05.10.2020 р. до спадкоємців позичальника було направлено лист - претензію, у якому позивач пред`явив свої вимоги, проте жодних дій зі сплати заборгованості не відбулося.
З огляду на викладене АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом та наполягає на його задоволенні в повному обсязі. 
Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20.04.2021 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто позивачу. 
Вказане судове рішення мотивовано тим, що представник позивача в строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали суду не усунув недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.03.2021 року, а тому відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України наявні підстави для її повернення. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати ухвалу Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20.04.2021 р. та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
Апелянт зазначає, що позивачем виконано вимоги ухвали суду від 17.03.2021 р. про усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підстави для її повернення відсутні.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, що в силу ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлено наступне.
Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. (ч.3 ст. 185 ЦПК України)
Отже, єдиною підставою для повернення позовної заяви згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України є її невідповідність вимогам, визначеним ст. 175 і 177 цього Кодексу. 
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.03.2021 р. АТ КБ «Приватбанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду. (а.с.7)
Однією з підстав для залишення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» без руху суд зазначив її невідповідність пункту 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, згідно якого позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції зазначив, що в порушення вказаної норми позивачем у змісті позовної заяви не конкретизовано, яку саме платіжну картку було оформлено позичальником ОСОБА_2 , а саме "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTRACT" та "Універсальна GOLD".
На виконання вимог ухвали суду від 17.03.2021 р. представником позивача у встановлений судом строк (протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали) надано до Великолепетиського районного суду Херсонської області заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій зазначено, що відповідно до умов договору ОСОБА_2 отримав кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». 
Наведені обставини свідчать про виконання позивачем вимог ухвали Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.03.2021 р. та усунення недоліків позовної заяви в частині її невідповідності вимогам п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України.
Крім того, суд першої інстанції послався на невідповідність позовної заяви вимогам ч.5 ст. 177 ЦПК України, згідно якої позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Зокрема, суд зазначив, що позивачем до позовної заяви не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування правонаступництва відповідача ОСОБА_1 після смерті позичальника ОСОБА_2 позивач посилається на ч.3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.
На підтвердження факту спільного проживання відповідача разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини позивачем долучено до позовної копії паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з відмітками про їх місце реєстрації. За позицією позивача, вказані докази є належними та допустимими для підтвердження обставин, що мають значення для справи. 
Апеляційний суд вважає, що при зверненні до суду з позовом позивачем АТ КБ «Приватбанк» виконано передбачений ч.5 ст. 177 ЦПК України обов`язок, а саме надано наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому залишення позовної заяви без руху з вказаних підстав та, як наслідок, визнання позовної заяви неподаною та її повернення, є помилковим.
При цьому, суд зауважує, що надання правової оцінки доказам здійснюється судом під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження у справі. 
Також апеляційний суд вважає необґрунтованим залишення позовної заяви без руху з підстав невідповідності письмових доказів вимогам ст. 95 ЦПК України (неналежне завірення їх копій), оскільки, як було зазначено вище, позовна заява залишається без руху та повертається позивачеві лише у випадках її невідповідності вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України. 
Крім того, згідно ч. 1,4,5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали суду від 17.03.2021 р. про залишення позову без руху представником АТ КБ «Приватбанк» до заяви про усунення недоліків позовної заяви долучено копії документів з відміткою «згідно з оригіналом», датою засвідчення та ПІБ посадової особи, яка їх засвідчила, що вказує на дотримання позивачем вимог ст. 95 ЦПК України. 
Щодо посилання суду на необхідність сплати позивачем судового збору в сумі 1135,00 грн за клопотання про забезпечення доказів, то апеляційний суд зазначає наступне. 
Поняття забезпечення доказів висвітлено у ст. 116 ЦПК України, згідно якої суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Згідно ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.
Згідно пп.4 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою заяви про забезпечення доказів становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (1 135,00 грн)
Проте, як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 було подано клопотання про витребування доказів (пункт 4 у переліку додатків до позовної заяви), оплата якого судовим збором не передбачена. 
Матеріали справи не містять підтверджень, що позивачем було заявлено клопотання про забезпечення доказів у порядку ст. 116 ЦПК України, а тому вимоги суду про необхідність додаткової сплати судового збору в сумі 1 135,00 грн є необґрунтованими. 
Крім того, апеляційний суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. 
Таким чином, навіть у випадку подання позивачем клопотання про забезпечення доказів та недотримання ним вимог ст. 117 ЦПК України щодо сплати судового збору, вказані обставини не можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху, а є підставою для винесення ухвали про повернення заявнику клопотання про забезпечення доказів. 
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що висновки суду першої інстанції щодо невідповідності позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України не відповідають обставинам справи, а при постановленні оскаржуваної ухвали судом допущено порушення процесуальних норм, тому ухвалу Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20.04.2021 р. не можна визнати законною та обґрунтованою, що є підставою для її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Керуючись ст.ст.  367, 374, 379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити. 
Ухвалу Великолепетиського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2021 року скасувати, справу направити до Великолепетиського районного суду Херсонської області для вирішення питання про відкриття провадження.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий                        ________________                        Н.В.Орловська

Судді:                                ________________                        О.В. Кутурланова

                               ________________                        В.В.Майданік